Režie:
Gunnar VikeneKamera:
Sjur AarthunHrají:
Kristoffer Joner, Maria Bonnevie, Kim Bodnia, Hildegun Riise, Gitte Rio Jørgensen, Endre Hellestveit, Min Min Tun, Kjersti Botn Sandal, Jon Bleiklie Devik (více)Obsahy(1)
Tři dny před Vánocemi na psychiatrické klinice v Sollihogda. Reidar očekává fatální srážku s meteorem. Chce zachránit celý svět i dívku Juni před blížící se katastrofou. Juni ale o záchranu příliš nestojí a bije všechny kolem. Reidar se nevzdává: Co když je i rána do nosu projevem lásky? Dále je tu impotentní psychiatr na pokraji zhroucení, taxikář s pochybnou morálkou, zoufalý uprchlík z Barmy, čekající na povolení k pobytu, a roztoužená sociální pracovnice, stýskající si po domově. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (26)
Psychiatrická léčebna a v ní blázni. Blázni, kteří touží, přemýšlí, milují, fantazírují, jednají přímočaře pod vlivem svých stavů. A pak jsou tu ještě ti na druhé straně, ti "normální". Taky touží, přemýšlí, milují .... ale i podvádějí, lžou, opouštějí. Dva světy sami pro sebe se někdy řízeně někdy náhodně proplétají .... jako míček, který podle Reidara může za určitých okolností proletět zdí. Laskavé, křehké a odzbrojující norské překvapení a možná jím ani není, možná záleží jen na míře divácké deformace "popcornem" a ochotě nechat se okouzlit něčím novým. Maria Bonnevie (pacientka Juni) mi byla strašně povědomá a teprve po nahlédnutí do její filmografie, jsem si vzpomněla, jak mě kdysi zaujala její fatální Dina (v Dině) a vím, že půjdu po dalších filmech s touto skvělou herečkou. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $855,552║ ()
"Každý z nás je tak trochu blázen. Všechno záleží na společensky tolerované míře bláznovství." Severská kinematografie mě málokdy zklame a v tomhle případě to platí dvojnásobně. Skvělé herecké výkony snad úplně všech, kteří se v rolích ztracených lidiček v psychiatrickém ústavu, ale i mimo něj potýkali s nějakou bolestí svého srdce, nebo s nějakým jiným problémem. Úžasně lidské a citlivé, chvílemi až absurdní (jediné, co mně dost vadilo, byla Riedarova mamka s Ottou), nicméně souhlasím s tím, že do komedie a rodinného žánru bych to osobně nezařadila. Velmi příjemné překvapení od neznámého Gunnara Vikeneho a já to určitě všem doporučuju. ()
HIMMELFALL? To jsou (v nejlepším slova smyslu míněné) civilní výkony hlavních představitelů. Film, který by se v určitém ohledu dal atmosférou přirovnat k české tvorbě 90. let (viz s prominutím "inťošský feeling", důraz na psychologickou stránku snímku, mozaika lidských osudů atd.), netrpěl přehráváním a afektovaným pobíháním po place. Kvalitní herecké výkony tomuto snímku nesmírně slušely a byly jeho nezbytnou součástí. A další charakteristiky snímku? Pomalu se linoucí děj, který pravděpodobně odradí zaryté závisláky blokbasterové produkce ;o), ale potěší ty, kterým nevadí pomalejší tempo. Shrnuto a podtrženo: Pokud chcete u snímku přemýšlet a nenudí Vás "tak_trochu_hlemýždí_tempo", pak HIMMELFALL vřele doporučuji. Pokud máte rádi více akce, tak tento norský opus pro Vás asi nebude to pravé ořechové. Poznámka: Vím, že mně asi ukamenujete, ale já si nemohu pomoct. Vedle toho, že mi připomíná již zmiňovanou českou tvorbu 90. let, tak jsem si při jeho sledování párkrát vzpomněl na Andersonovu MAGNOLII. Promiňte, ale pro mně je to taková norská MAGNOLIE. ()
"Jsme skupina bohatých lidí s alternativním pohledem na svět." Úžasné. ()
„Jsme skupina bohatých lidí s alternativním pohledem na realitu.“ Nejtěžší na filmu je uchopit jeho humor. Ten je místy tak černý a ujetý, že až humorem být přestává. Vůbec je tahle svérázná tragikomedie na absurdní, divné a zvláštní momenty bohatá. A také postavy. Ať už je to Reidar posedlý meteority, házením tenisáku o zeď a odmítavou dívkou (kdo by ovšem nezatoužil po ženě, od které po letmém dotyku dostane pěstí, lampou či ostrý střep přiložený k hrdlu), Juni naivně věřící, že si ji vezme rodina k sobě, a neúnavně se snažící se zabít, psychiatr dobrovolně se ničící pozorováním nevěrné manželky přímo při akci, barmský utečenec předstírající své bláznovství, pár malinko „citlivějších“ ale přitom homofobních přátel či třeba Reidarova matka, jež přece vše zvládá. Nutno dodat, že film pracuje s velkou nadsázkou a je třeba ho brát s nadhledem, což se mi místy ne úplně dařilo (a silně ho nedoporučuju milovníkům zvířat). Díky zvláštní, přesto funkční kombinaci civilnosti a jakési „trhlosti“ dám filmu ještě slabší 4*, ale jistě nebude pro každého. ()
Trochu mi uniká, na základě čeho je tenhle film zařazen mezi komedie a rodinné filmy.....Jinak skvělý film, psychiatrická léčebna s překvapivě volnějším režimem, než na jaký by naši hrdinové byli zralí. Zajímavé prolnutí osudů několika lidí. Marně dumám, co mi to tam chybělo k páté hvězdičce. ()
Zaujalo ma to menej ako som čakal. Taký priemerný a hrozne povrchný film, ale niektoré momenty v súvislosti s hlavnou hrdinkou sa vydarili. Film si zakladá hlavne na vykreslení jednotlivých postáv, z ktorých ani jedna nepôsobí normálne, vrátane Kima Bodniu. Keby to malo nejaký väčší zmysel a význam určite by to zaujalo viac. Takto len priemer. 60/100 ()
„Už tu nemůžu zůstat. Neuvědomil jsem si, jak těžké je být šílený.“ Zůstat při plném vědomí u téhle šílenosti je tedy výkon. Rádoby vánoční film, rádoby rodinná komedie z prostředí psychiatrie během svátků nemá prakticky jedinou sympatickou postavu, zato pocitem trapnosti a zoufalými hereckými výkony přebývá téměř neustále. Jediný relativně normální zůstal tady Kim Bodnia, který bohužel taky hraje o dvě až tři třídy níž oproti slavným dánským filmům 90. let a nechtěně se tu přidává ke šmíře kolem. Proti absurdnímu humoru a komediím se sešlostí různě svérázných postav vůbec nic nemám, naopak si v nich docela i libuji (viz. třeba Mockyho filmy), ale tohle mi připadalo jen nudné, zoufalé, těžkopádné a kýžená scéna se stařenou a psem až jako vrchol nevkusu. Asi jednou jsem se zasmál u hlášky o úderu lampou a ještě dvakrát nevýrazně pousmál, jinak ten humor na mě nefungoval. A nefungoval na mě Pád nebes ani jako drama. Opravdu zlatý Poiré se svým Ježíškem, co je neřád! :o) Nikdy více. [20%] ()
Naletěl jsem a pod temnými nebesy Štědrého dne jsem dostal černohumorný zásah do mých filmových slabin. Na tento severský grc, který není ničím jiným než čistokrevnou absurdní komedií s velmi svérázným (rozuměj nechutným) černým humorem - babka táhnoucí zasněženou plání mrtvou kolii a všechny další scény ve kterých se babka se psem vyskytnou - nebudu vzpomínat jinak, než jako na film, který mi v rámci filmu pokazil náladu Štědrého dne. Opravdu si nepamatuji, kdy ANO ze všech jednotlivých karikaturních postaviček mi bylo až tak šoufl - vedle babky vedl párek latentních gayů a zcela zbytečná postava barmského imigranta. Hlavním problémem snímku z mé strany ovšem je, že jsem očekával hlubší psychologické drama z psychiatrického oddělení, řešení skutečných osudů a problémů a ne zcela nepokryté ignorování pravidel psychiatrie ( nemocnice) jako takové, ale i psychických poruch samotných. Je mi z toho filmu zle a finální ohňostroj, který ve filmu završil scenáristickou bezradnost (plácání jedné hovadiny na druhou) byl mým diváckým vysvobozením, že to vše konečně končí. Zmiňovat to, že všichni herci byli příšerní a ještě příšerněji (bez jakékoliv návaznosti) byl film sestříhán je již zbytečné. Závěrem, jako pokus o psychologické drama absolutní odpad, pokud to vezmu jako čistokrevou černou komedii, patrně to funguje. Ovšem ne na mě. 20% ()
Krásný vánoční film o obyvatelích psychiatrie a jejich blízkých, jak jinak než s černým severským humorem, absurdními situacemi a poezií i těžkostmi lidského života. "Šálu ti nedám, protože mi ji vytaháš". ()
i když mám rád severskou kinematografii, tak to bylo pro mě velké zklamání. Ale může za to dost i zdejší špatné zařazení do žánru, protože komedie ani rodinný film to rozhodně není. A když se ještě na film těším na základě vysokého hodnocení i mých oblíbených uživatelů, tak je z toho pak katastrofa. Příběh tam téměř není a všichni se tam plácají od ničeho nikam, i když chápu motivace jednotlivých postav. Herci nejsou špatní, ale nemají tam skoro co hrát. Ani na nic veselého tu nenarazíte, kromě pár absurdních situací a ty mně tam přišly jako pěst na oko. Víc než 2 slabé hvězdy nedám a pochybuji, že v jiném rozpoložení bych dal víc. [ PŘÍBĚH: 1 /// ATMOSFÉRA: 1 /// ORIGINALITA: 1 /// NÁLADA: 1 /// ART: 1 /// STYL: 1 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Absolutně nejlepší film, který jsem v I.Q roku 2004 viděl. Tak šílený a občas absurdní, tak uvěřitelný, natočený tak lehce vtíravým stylem, že vám za nechty vaší mysli musí ulpět alespoň na chvíli. Zbytečné mluvit o ději, je perfektní, stejně jako kamera... ()
Celkem prijemny film v poklidnem ( skandinavskem ) tempu. Filmy tohoto typu mam moc rad, cerny humor, absurdni situace, kvalitni herecke vykony. Komu se tento snimek libil, at se podiva na dansky film Adamova jablka ( nekolikanasobne lepsi ). Trosku mi zde vadila az prilisna predvidavost deje, co se stat melo, stalo se ( vyhorela benzinka, Juni se nekoho dotkne-koho asi?, micek proleti skrz zed... ). Nebyt vynikajici postavy pani Ruud a nemit slabost pro seversky film, hvezdicku uberu. ()
Vánoce v blázinci. Dostatečně depresívní snímek. Kdyby ho pustili o Vánocích, myslím, že značné procento obyvatel této planety si to "hodí". Jelikož jde o severské drama, tvůci nepropadají žádné naději. To je v tomto případě trochu tristní, protože jiskřičku by to vykřesat chtělo. Nakonec snad jen ta láska...70% ()
uváděné na febiofestu 2004 pod názvem "Pád nebes" - naprosto vynikající snímek balancující mezi černou komedií a psychologickým dramatem. používá oblíbenou metodu koláže, kdy proplétá osudy jednotlivých postav... obsedantními neurózami zavalený hrdina, který miluje spolupacientku Jonni, která nenechá nikoho, aby se jí dotkl... v tom případě mu hrozně drsně vrazí ;) impotentní psychiatr, bláznivá maminka hlavního hrdiny, barmský uprchlík, který se snaží předstírat psychickou poruchu... dobře šílené scénky s humorem připomínajícím občas monty pythony... 4 a půl hvězdičky! ()
No jestli maj Norové takovýhle smysl pro humor, tak bych se moc nedivil, kdyby se časem zjistilo, že vlastně i Breivik si udělal jen takovou malou srandičku. Naprosto přesně film vystihl kajda.l. ()
Každý fanoušek severských filmů je už tak trochu zvyklý na hrátky s krásnou psychologií postav a skvělý výběr herců. U Himmelfall to platí dvojnásob. V podstatě všechny charaktery jsem si zamiloval na první pohled. Příběh je zajímavý, poměrně neotřelý a pozvolna plyne, aniž by měl jen na chvilku vůni nudy. Je to film o našich rozhodnutích, o světě kolem nás a o tom, jak zároveň jsme i tak trochu nejsme jeho součástí. Himmelfall je pro mne velmi milým překvapením a v jeho plodech jsem nenašel jediný kaz. ()
Nejhorší kinozážitek, jaký jsem kdy zažil. Hodně to připomíná Nudu v Brně, s tím rozdílem, že je to podstatně horší. Nechápu, kde se tu to vysoké hodnocení vzalo ()
Někdy není tak docela jisté, jestli blázni jsou ti uvnitř nebo ti venku a že blázinec je to místo tam za zdmi. Seveřani tyhle komorní hořké drama-komedie prostě umí. ()
Reklama