Režie:
Fred WaltonScénář:
Fred WaltonKamera:
David GeddesHudba:
Dana KaproffHrají:
Carol Kane, Charles Durning, Jill Schoelen, Gene Lythgow, Duncan Fraser, Jerry Wasserman, Kevin McNulty, Babs Chula, Terence Kelly, Gary Jones, Jenn Griffin (více)Obsahy(1)
Když ostýchavá studentka Julie na poslední chvíli souhlasí, že pohlídá dvě malé děti doktora Schifrina, velmi pečlivě a důsledně dodržuje všechna obvyklá pravidla. Často děti kontroluje a neotvírá cizím lidem, dokonce ani zoufalému motoristovi, který zazvoní s prosbou, aby by si mohl zavolat odtahovou službu. Nabídne mu, že zatelefonuje sama, telefon je však hluchý. Vystrašená dívka se neznámého pokusí zbavit a namluví mu, že už jsou na cestě, muž se však zanedlouho vrátí a vztekle se ptá, proč nikdo nepřijel. Julie znepokojená jeho neodbytností si všimne, že v domě není všechno tak, jak by mělo být a vzápětí zjistí, že děti zmizely a vše byl jen záměr neznámého únosce odlákat její pozornost. Vzápětí je neznámým mužem sama napadena a podaří se jí přežít jen zázrakem. O pět let později je Julie do sebe uzavřenou samotářskou vysokoškolačkou, která udivuje ostatní nejen bytelností zámků na svých dveřích. Ani ty ji však neochrání před neodbytným pocitem, že něco není v pořádku a že neznámý únosce a násilník je jí znovu v patách. Pochopení a pomoc najde u Jill Johnsonové, která před mnoha lety prožila podobnou hrůzu a pracuje nyní na univerzitě jako poradkyně. Ta jí dokonce nabídne, že jí pomůže najít a chytit muže, který ji pronásleduje a společně se svým přítelem, soukromým detektivem Johnem Cliffordem se jim skutečně podaří dostat na stopu psychicky narušeného břichomluvce. To však zdaleka neznamená, že mají vyhráno. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (20)
Televizní (není poznat) pokračování se z víceméně totožné premisy (přestože tentokrát zůstane telefon naopak odpojený) snaží vybočit cílenějším terorizováním nebohé opatrovatelky a nepředvídatelnějšími zvraty při pátrání po pachateli, ovšem obojí mu spíše sype písek do soukolí. Rozvláčné napínání (s výjimkou slušného úvodu přes dveře) se táhne k uzívání, vyšetřování se chytá naprosto pitomé domněnky (břichomluvec???) a psychopatický magor nejenže postrádá osobnost či motivy, ale ještě disponuje bezmála nadpřirozenými mimikrami. ()
Staršia vec,ale kvalitná.Musím vypichnúť 1.polhodinu,ktorá bola tak nepríjemne desivá,že sa to miestami až nedalo ustáť.Klavírne solo na pozadí ešte viac umocňuje ťaživú atmosféru.Ak by si udržala snímka tento status po celú stopáž mám zarobené na kvalitný infarkt.Nepokračovať dalej,bol by z toho výborne nervydrásajúci krátkometrážny psycho/horor.Lenže zvyšná časť sklzava do žánru krimi a miestami až nudí.Nebyť toho snaživého a vylepšeného finále hodnotenie by išlo rapídne dole.Pozn.Videné pred XY-rokmi mysliac si,že sa moje pocity u tohto vtedy mýlili,lenže dnešný reparát odhalil,že moje pocity sa nezmenili a sú stále rovnaké.Pocit je jednoducho pocit a ten nikdy nesklame.A teda s prižmúrenými očami 4 hviezdy.Budem ho odporúčať dalej. ()
Upřímně jsem neměl husí kůži za hodně dlouhou dobu u filmu jako u tohohle. Byl místy děsivý a povětšinu filmu jsem byl v napětí. Nejlepší je samozřejmě začátek a konec, poté, co hlavní postava skončí v nemocnici, je to horší, až pak teda na konci se to zlepší. Vrah je skvělý a naháněl hrůzu(!) Celkově film je skvělý a byl by na 4*, jen ho pořádně dolů sráží délka a to, že se zde moc vrah neobjevuje. VYHODNOCENÍ: CHTĚL BYCH UMĚT TO, CO UMÍ TEN VRAH ()
Na rozdíl od When a stranger calls, kde začátek a konec baví a prostředek pokulhává, je When a stranger calls back průměrným filmem celých 90 minut. Jill z "jedničky" si uchovala svou schopnost protkat každý svůj záběr přídechem asexuality, Clifford přibral dalších osumdesát kilo a poučen z jedničky se už naštěstí honičku s deviantem ani nesnaží předstírat, přičemž sází spíše na své deduktivní schopnosti (žádná sláva), a hlavní hrdinka si ani svým osumdesátkovým účesem moje sympatie příliš nezískala. Takových pěkných 50%. ()
Opět mi zavolal cizinec a opět mě Walton přikoval k obrazovce. V pokračování skvělého When a Stranger Calls napnul struny ještě o kousek víc. Možná i díky tomu, že identita (nového) šílence se zálibou v telefonování zůstává dlouho skryta a narozdíl od výletu do jeho pokroucené mysli nás čeká klasická hra na kočku a myš. V zorném poli není totiž vrah, ale jeho oběť. Jinak zůstal režisér věrný svému stylu vyprávění, čeká nás vynikajícím způsobem napínavý začátek, v mnoha ohledech mi přišel snad ještě lepší než v původním filmu, klidnější střední třetina, avšak díky pohledu oběti nijak prostá vzrůstajícího napětí a fibrilace v důsledku šoku v podobě finálního útoku páně magora. Konvenčnější přístup k thrilleru, ovšem zúročený na maximum, znovu za plný počet. ()
Reklama