Režie:
Eva SadkováScénář:
Eva SadkováKamera:
Eduard LandischHrají:
Felix le Breux, Zdeněk Štěpánek, Jaromír Spal, Vladimír Ráž, Josef Chvalina, Josef Abrhám, Alena Vránová, Marie Burešová, Jana Drbohlavová, Eduard PavlíčekObsahy(1)
Komedie plná paradoxů irského dramatika G. B. Shawa. Doktor Ridgeon (F. le Breux) byl povýšen do šlechtického stavu za objev léku proti tuberkulóze. Kolegové mu blahopřejí. Přichází za ním půvabná paní Jennifer (A. Vránová) s prosbou o vyléčení jejího muže, talentovaného malíře (J. Abrhám). Problém je, že jednak se lékař do ženy zamiluje a jednak může léčit pouze určitý počet lidí, a pokud by do programu léčby muže zařadil, musel by někoho vyřadit. Momentálně je nemocen i jeho kolega, chudý a ochotný doktor (J. Chvalina), který léčí i nemajetné. Navíc Ridgeon zjistí, že malíř je povedený šejdíř, bigamista, který svou ženu podvedl a půjčuje si peníze, které nevrací. Svěří ho tedy svému kolegovi, kterému dodá i očkovací sérum. Malíř umírá… (Česká televize)
(více)Recenze (8)
Méně známá divadelní hra G. B. Shawa, jakkoli rámovaná dobou, v níž se odehrává, promlouvá k současnosti s až překvapujícím zjištěním: totiž, že očkování není pro každého a že to, co jednomu prospěje, druhého může zabít. Sršatý irský dramatik ovšem celý tento dramatický konflikt přizdobil pověstnou ironií a proto nejde vlastně ani tak o vědecký experiment, jako spíš o lásku k jedné vdané a pohledné ženě. Režisérka Eva Sadková opět vsadila na správné herce a perlivé dialogy plné břitkého humoru a otázek bez odpovědí svěřila těm, kteří se s přesvědčivou lehkostí pohybovali v konverzačních příbězích – za všechny stačí připomenout Alenu Vránovou a výtečného Felixe le Breux v titulní roli. ()
"Vy jste vlastně lotr. Co je lotr? Vy jste lotr..." Malíř Dubedat v podání skvělého mladičkého Josefa Abraháma tak trošku lotr bezesporu je. Ale není větším lotrem lékař, jehož primární motivace k tomu vyléčit místo onoho malíře doktora Blankinsopa, „výborného a poctivého člověka“, je do značné míry sobecká? Musím říct, že z úvodních asi 15 minut jsem byl poněkud na rozpacích a ona konverzace mezi doktory, z nichž jeden považuje za nejlepší způsob léčby vyndat všem lidem apendix, zatímco další diskutují o tom, jaká je jejich šance léčit tuberkulózu, mě dost nudila. Ale příchodem Josefa Abrháma, který se „oslnivě a drze dívá všem do očí“, a jeho manželky na scénu dostal film docela šťávu. Ve chvíli, kdy se ukáže, co je malíř na „ptáčka“, už i diskuze doktorů přestává být nudná a já musel uznat, že to Bernard Shaw napsal moc hezky. Vtipné třeba je, když jeden z doktorů nastiňuje to dilema, koho vyléčit slovy: „Dobré obrazy život vždycky zpříjemní, dobří lidé ho dovedou někdy tak znepříjemnit a zkomplikovat…“ A zaujalo mě i to, že se autor nebránil do jedné z replik zakomponovat i své jméno (viz hláška z úst malíře „Já jenom nevěřím v tu vaši mravnost… Já jsem jen žákem Bernarda Shawa.“) ()
Ono se to sakra pozná, je-li předlohou kalsické světové dílo. Nad narychlo spíchnutými scénáristickými opusy sám text a zápletka ční jako Matterhorn. Pak už stačí jen několik dobrých, inteligentních herců a vznikne nádhera. ()
Být žákem G. B. Shawa a zároveň chtít být bonvivánem, to bez peněz příliš nejde. Proč si je tedy nepůjčit od svého doktora? Ale to jen tak na okraj. Černohumorná komedie Lékař v rozpacích by v kontextu věcí nedávno minulých, kdy se heslem dne stalo „Kdo se neočkuje s námi, ten se očkuje proti nám,“ mohla býti označena i za výbornou satiru. ()
„V žádném případě si nemohu přibrat žádný další případ...“ :o) Stejně jako u slavnějšího TV snímku Zločin lorda Savila si zde Eva Sadková našla předlohu v anglickém ironickém příběhu o dilematu, smrti a lásce k ženě. Český herec se jménem i duší šlechtice Felix le Breux obdařil hlavní postavu doktora kouzelným smyslem pro tu ironii a šarm. V první polovině se rozvíjí silná nadčasová zápletka z profese lékaře, který má „šlechetné povolání, jehož posláním je léčit lid“, ale „aby jednoho šlechetně vyléčil, má druhého šlechetně nechat zemřít?“ To je otázka... Což mě hodně zaujalo, stejně jako zrovna aktuální téma aplikace nově objevených vakcin, a překvapivě i přes tyto prvky včetně lékařského dilematu fungovala inscenace dobře i jako ironií načichlá komedii. Jenomže zhruba po půlhodině se děj vyvine již úplně jiným směrem a hlavně mnohem víc prostoru zde dostává Abrhám, s nímž pro mě postupně celá inscenace ztratila svoje kouzlo a šarm. Možná to bude mou částečnou averzí k tomuto herci (hlavně zamlada), ale nakonec jsem si tento pěkný kousek neužil natolik, abych dal víc než lepší 3*. [65%] ()
Reklama