Režie:
Quentin TarantinoScénář:
Quentin TarantinoKamera:
Guillermo NavarroHrají:
Pam Grier, Samuel L. Jackson, Robert Forster, Bridget Fonda, Michael Keaton, Robert De Niro, Michael Bowen, Chris Tucker, LisaGay Hamilton (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Stárnoucí letuška Jackie Brownová (Pam Grierová) si přivydělává ke svému hubenému platu pašeráctvím peněz z Mexika pro překupníka zbraní jménem Ordell Robbie (Samuel L. Jackson) až do doby, kdy ji zatknou agent AFT a policajt z L.A. přímo na letišti. Pokud jim slíbí spolupráci při dopadení Ordella, má šanci vyhnout se kriminálu. Jackie, která je na svobodě jen díky sympatickému ručiteli soudních kaucí, zosnuje odvážný plán, jak to zahrát na obě strany. Situaci však komplikují Ordellovi komplici Louis Gara a Melanie Ralstonová, kteří mají své vlastní záměry. Jackie, která na oko spolupracuje s policisty i nepohodlným šéfem, se pokusí vypálit rybník oběma a odejít s milionovým balíkem. Kromě Grierové a Jacksona se ve hvězdně obsazené adaptaci románu Elmora Leonarda od režiséra Quentina Tarantina představují také Robert Forster, Michael Keaton, Bridget Fondová a Robert DeNiro. (HBO GO)
(více)Videa (2)
Recenze (805)
Asi bylo chybou shlédnout nejprve Pulp Fiction a Kill Billa, protože i přes snahu neporovnávat neporovnatelné jsem se tomu nedokázal vyhnout. Detektivky nikdy nebyly můj nejoblíbenější žánr, ale v rukou Tarantina by se i nudná reklama na ovesné vločky změnila na zajímavou podívanou. Pravda jeho typický ráz tenhle film trošičku postrádá, ale opět musím pochválit vynikající herecké obsazení. ()
Zatraceně velký odklon v Tarantinově tvorbě po Reservoir Dogs, Pulp Fiction a Pravdivé romanci. Tenhle film má velice poklidné tempo a docela obyčejný námět - stárnoucí černošku nachytají, jak si přivydělává pašováním peněz, a tak se snaží vyzrát na policii i na jednoho gangstera, aby nešla do vězení a dokonce utekla i s penězmi. Do toho jí pomáhá jeden starý chlápek, kterému se zalíbila. Příběh je prostý, ale plán Jackie je poměrně zašmodrchaný. Postavy jsou výborně zahrané, ale v žádném případě nejsou cool, jak bývá u Tarantina zvykem. Většina z nich je poměrně malomluvná a klidná, čímž na druhou stranu JSOU poměrně "cool", ale takovým tím stylem, že v reálu by to byli obdivuhodní a spolehliví přátelé... Ale nejsou moc "cool" pro film. Nehláškují, nejsou vtipní, nejsou nijak zvlášť excentričtí. Mnoho z toho, možná i vše byl pravděpodobně Quentinův záměr. Ale myslím, že to moc nefunguje. Tenhle film - a nehodnotím teď v rámci Tarantinově tvorby - není příliš zajímavý a je především zbytečně dlouhý. Na druhou stranu, vlastně ten příběh je natolik roztahaný, že díkybohu i za ty klidné, nepříliš cool postavy, které jsou vlastně fajn. Jen škoda, že nezažijou nějakou větší jízdu. (6/10) ()
To si člověk takhle prohlíží Tarantinovu filmografii, rozklikne Jackii Brown... A zjistí, že ji nemá ohodnocenou. Pět hvězd je teď jasných, ačkoliv úplně napoprvé jsem tak nadšený nebyl. Jackie Brown je krásná pocta (nejen, ale hodně) Brianu de Palmovi se skvělou Pam Grier v hlavní a neodolatelně povalečským Robertem De Nirem ve vedlejší roli. Čím víckrát tenhle film vidím, tím radši ho mám. ()
Filmová ztvárnění románů Elmore Leonarda, jako např. Soderberghův OUT OF SIGHT či právě JACKIE BROWN, mají něco společné - nevzrušivě plynoucí děj. Přitom ale nemám pocit, že bych se nudil, vždyť v obouch případech stojí za kamerou šikovný režisér a výsledkem je pohodová podívaná. Je jasné, že kdo čekal další Pulp Fiction, musel být zklamán. Ale Tarantino nic takového nezamýšlel. Sám prohlásil: "Točit další Pulp Fiction? To by byla nuda." Zkusil si něco jiného a mně tím potěšil. Vyzvihl bych zejména citlivě ztvárněnou náklonnost obouch hlavních postav (Forster-Grier) a nápad s cyklicky se opakujícím dějem ve scéně v supermarketu. Tarantino prostě umí, ať šáhne na cokoliv. ()
Magor z videopůjčovny, kterému filmovou školou bylo koukání na filmy, fetišista na ženská chodidla a jeden z nejuznávanějších scenáristů posledních 30 let. Pravidlem poté je, že si Tarantino většinou vytváří originální scénáře, v jednom případě ovšem přeci jen adaptoval. Knihu Rum Punch autora Elmora Leonarda ovšem Tarantino pojmul krapet po svém. Změnil tak barvu pleti hlavní hrdinky a rozhodl se Jackie Brown pojmout jako poctu blaxploitation filmům. Sám Tarantino by sice svůj 3. celovečerní film neškatulkoval do této specifické subkultury filmů cílících primárně na černošské publikum, Tarantino ovšem tomu sám šel naproti v momentě, kdy do titulní role obsadil Pam Grier, jednu z největších hvězd blaxploitation filmů. Po Pulp Fiction: Historky z podsvětí poté nastavil Tarantino laťko až příliš vysoko a Jackie Brown to tak u mnoha diváků neměla lehké, s odstupem času se ovšem musí nechat, že má Jackie Brown přeci jen něco do sebe. Tarantino své cinefilské kořeny zvládne připomenout už úvodem vstavající poctu filmu Absolvent z roku 1967. Stejně jako Benjamin Braddock Dustina Hoffmana je Jackie Brown Grier vlastně jen tak proplouvá životem, na rozdíl do Braddocka ovšem nemá Jackie celý život před sebou a je svým životem prakticky znechucená. Na letištním eskalátoru směřuje k zápletce filmu, kdy Tarantino skrze změnu barvy pleti do Jackie Brown vměstnává sociální situaci, kdy bylo Tarantino vyčítáno, že má jako mnoho tvůrců před ním potřebu vyobrazit afroamerické obyvatelstvo USA v negativním světle, přesto právě i sociální situace, ve které se hlavní hrdinka nachází, dodává titulní hrdince nějaké ty vrsty navíc. V rámci Tarantinovy kariéry má Jackie Brown poměrně problém se svým tempem. Filmy Quentina Tarantina jsou automaticky především ukecané, Tarantinův scenáristický cit a promítání sebe samého do vyprávění svých projektů (popkulturní odkazy) ovšem často bez problému zvládli pozornost udržet. U Jackie Brown je to celé chvílema problém, Tarantino ovšem přesto u Jackie Brown zůstal hravým vypravěčem, který předvádí různé pohledy na stejnou situaci, neodolá nějakým těm záběrům na přitažlivá ženská chodidla a především opět sází na bravurní hudební dramaturgii (Across 110th Street od Bobbyho Womacka se nikdy neomrzí). Při sledování vlastně začíná dávat smysl, proč Tarantina Leonardova předloha zaujala, kdy i přes drobné úpravy zůstal příběhu původní knihy víceméně věrný a sám Leonard mohl Jackie Brown označit za nejlepší adaptaci své knihy a dost možná nejlepší scénář, který kdy mohl číst. Příběh je tak plný zvratů, nečernobílých postav a takového nadhledu, který přesně sedí k Tarantinově tvorbě. Tarantino měl v tomto ohledu štěstí i na casting, kdy před i po Jackie Brown ukázal, že Tarantino umí pracovat se silnými ženskými charaktery a Jackie Brown patří mezi ty nejsilnější. Pam Grier si tak svůj velký comeback neskutečně užila, Robert Forster si po právu došel pro oscarovou nominaci, Samuel L. Jackson šíleného Ordella Robbieho prodává se svou proslulou hereckou energií a zanícením, neteř Jane Fonda Bridget Fonda na sebe zvládá strhnout pozornost provokativním výkonem, Michael Keaton též má poměrně nosnou roli a Robert De Niro mohl předvést, že nejspíš skutečně dokáže zahrát kohokoliv, kdy zvládl prodat i víceméně parodii na gangstery které již dříve hrál. Tarantino na to sice šel v případě Jackie Brown krapet jinak a servíruje krapet dospělejší a v jistých momentech až trudnomyslnou podívanou, je to ovšem pořád horská dráha černého humoru a těžce předvídatelných momentů a především průlet audiovizuálními poctami jistým filmům, kdy mimo Absolventa dojde i na různé blaxploitation filmy, Tarantinem sepsanou Pravdivou romanci i nějaké ty starší bondovky s Rogerem Moorem. Tarantino mezitím za kamerou pracuje s táhlými záběry, občanské hrátky s prostorem, točení s kamerou kolem prostoru i perspektivu kufru, která je známá již z Gaunerů i Pulp Fiction: Historek z podsvětí. Nadále sice platilo, že je Tarantino silnější za psacím stolem nežli na režijní židli, pořád se ovšem zvládl projevovat jako schopný chlapík, který navíc po režijní stránce zraje. Jackie Brown se tak do historie nezapsala tolik jako právě Gauneři či Pulp Fiction: Historky z podsvětí, minimálně je ovšem nutné uznat, že volná Tarantinova gangsterská trilogie byla solidním startem. Pokud navíc magor z videopůjčovny splní svůj slib o tom, že jeho 10. celovečerní film bude tím posledním, v jistých kruzích se bude určitě Jackie Brown vnímat jako nejvyzrálejší Tarantinův film. Jde o názor, nad kterým se dá diskutovat a logicky se s tímto názorem neztotožní každý, Tarantino ovšem rozhodně natočil slabší filmy a Jackie Brown je po celkové stránce zajímavější nežli dvoudílná Kill Bill či Osm hrozných.... () (méně) (více)
Galerie (148)
Zajímavosti (64)
- Když je Jackie Brown zavřena do vězení, hraje k tomu píseň „Longtime Woman“. Tu nazpívala sama Pam Grier v roce 1971 pro film Klec pro panenky, ve kterém hrála vězenkyni. (Othello)
- Když Jackie (Pam Grier) zvoní u Ordella (Samuel L. Jackson), vidíme na jednom ze zvonků jméno S. Haig. To je jméno Pamina starého přítele, Sida Haiga, s nímž spolupracovala na několika filmech. Sám Sid mám v tomto filmu malou roličku soudce. (giallo)
- Hlas na záznamníku Jackie (Pam Grier) patří samotnému Quentinu Tarantinovi. (Vitason)
Reklama