Režie:
Walerian BorowczykScénář:
Walerian BorowczykKamera:
Zygmunt SamosiukHrají:
Grażyna Długołęcka, Jerzy Zelnik, Olgierd Łukaszewicz, Roman Wilhelmi, Marek Walczewski, Karolina Lubieńska, Zdzisław Mrożewski, Zbigniew Zapasiewicz (více)Obsahy(1)
Film jednoho z nejkontroverznějších tvůrců polské kinematografie - Waleriana Borowczyka vznikl na motivy melodramtické prózy Stefana Żeromského. Nabízí historii života padlé dívky od mladé nevinnosti až do celkového společenského morálního úpadku, kde se nikdo neštítí ani několikanásobné vraždy. Příběh o nenaplněné lásce, ale i věrnosti, která odpustí i ten nejhorší zločin ve svérázné filmové a výtvarné stylizaci. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (12)
Láska až za hrob vedoucí k postupné a celkové záhubě. Aneb od počestně dívky k padlé zatracenkyni. Tak by se dala charakterizovat cesta mladé ženy za svou láskou, která se zvrhla v životní pouť plnou trápení a pořádného vystřízlivění. Především ohledně mužů, kteří ji po celou dobu různými způsoby využívali (teda hlavně tím jedním, že). V tomto film svoji satirickou podstatu a kritiku společnosti skutečně nezapře (a naznačí to vlastně už ironický začátek u zpovědi). Možná jenom škoda té poněkud až příliš velkorysé stopáže, tempo snímku jí zrovna neodpovídalo (chvilková nuda se sem tam dostavila a nezabránila jí ani Grazyna svým hereckým výkonem a půvabem). Nicméně, slabší 4* (i s ohledem na stylizaci a docela odvážné scény na Polsko poloviny 70. let) si film jistě zaslouží. ()
Tragická vášeň je hlavní dějovou linkou tohoto lehce erotického snímku. Těžká doba dává pořádně zabrat hrdince příběhu Evě Pobratynské. Chráněná dcera chudého a rozpadajícího se šlechtického rodu, se pohybuje od nedovolené vášně s ženatým mužem až k prostituci a dokonce i k několikanásobné vraždě. Citlivé a kontroverzní téma nenechává nikoho chladným. Dokáže láska a věrnost ospravedlnit i ten nejhorší zločin? Za pozornost stojí zajímavá výtvarná stylizace polského režiséra Waleriana Borowczyka a přesvědčivý herecký výkon Graźyny Dlugolecké v roli Evy Pobratynské. ()
Kamarád A.A. mi řekl, že půjdeme do kina, na film od 18. Šli jsme tři. Jeden z nás to vzdal, měl strach, že ho dovnitř nevpustí, poté, co viděl, že jeden maličký chlapec byl požádán, aby ukázal občanský průkaz a už nesměl film vidět....Možná mu schází jeho shlédnutí skrz poučnost filmu dodnes....Pamatuji se, že to byl pro mě jeden z filmů, který mi přinesl kus pravdy o životě. Měl by být vysílán nejlépe na všech školách ZŠ v CR. ()
Před čtyřiceti lety, když jsem film viděl v normální distribuci poprvé, bych neváhal s pěti hvězdami; ale to byla doba, kdy by člověk dal pět hvězd za každý kousek spatřeného prsu či zadku (ostatně scéna, kdy se Ewa aranžuje do polohy podle obrázku, je nabitá vzrušující erotikou dodnes). Teď mi tento filmový příběh přijde příliš stylizovaný, jeho řetezec příliš kauzální, jednotlivé kroky hrozně úporné. Nejlépe by se to dalo nejspíš popsat "po staroindicku". Ewa svým absolutním lpěním na první lásce rozpoutala tak silnou karmickou bouři, že všechny blesky dopadly na její hlavu. Ostatně něco podobného jsem sám zařil, i když příběh byl/je docela jiný. Pozn.: Samozřejmě, vedle posledlosti láskou tu je i posedlost nenávistí. Láska ani nenávist nejsou hříchem. Tím je zabití novorozence, při nemž se srdce musí zatvrdit tak, že do smrt nezměkne (Bob Dylan by řekl: "You know her heart is hard as leather" - parafráze z písně Señor). Pokud se ale vrátíme ke staroindickému výkladu, potom její poslední chvilka určila i kvalitu její reinkarnace; určitě kvalitnější, než v tomto životě. ()
Pikantní stylové drama coby náhled na hořký život a bídnou smrt hloupoučké, submisivní a pošetile milující měšťácké nány, citově se trýznící dcery hysterické matky a slabošského otce. Místy a časem volně plynoucí historky marného putování za chimérou vztahu k muži svých snů a nakonec jen mizerného a bezpáteřného přežívání mladé ženy, předurčené životu v zajetí konvencí své společenské vrstvy... Epizodky plné dekadence, zhýralosti a smilstva "z lásky", příběh jako vystřižený z červené knihovny křížené pulpovým eposem, příběh ze kterého na vás doslova dýchne odvrácená a zkažená tvář "belle epoque" a v plné kráse a doslova nahotě fungující i jako úšklebek nad pokryteckou morálkou středních vrstev své doby... . . . Nečetl jsem Żeromskeho knižní předlohu, ale film sám o sobě je - navíc při uvědomění si doby a místa vzniku (!) - působivě stylizované a vizuálně vytříbené dílo s nádechem společenské satiry, umocněné navíc famozní hudbou první části houslového koncertu e moll (op. 64) Felixe Mendelssohna-Bartholdyho (viz či spíše slyš na http://cs.wikipedia.org/wiki/Soubor:Felix_Mendelssohn_-_Violinkonzert_e-moll_-_1._Allegro_molto_appassionato.ogg) a korunované vskutku doslova secesní krásou Grażyny Długołęcke jako Ewy (hm, tak zde ji nemáme ani v dadabázi - směšné - viz tedy http://filmpolski.pl/fp/index.php/16157_3), >oběti i vraha< ve vší animální ženskosti a primitivní podřízenosti se krutému osudu. - - - P.S. Dlužno ovšem dodat, že film to bude blízký spíše labužníkům a pokročilým - a to nemyslím ironicky - viz blábol o "Angelice" v jediném zde dosud umístěném (pseudo)komentáři jistého "kamerového technika" (sic!)... Hm... - - - P.P.S. Ještě jednou - hudbymilcům komplet celá ta krása... http://www.youtube.com/watch?v=Pmj7nCRYNs4 - - - P.P.P.S. (leden 2013) Ejhle! Grażyna Długołęcka proszę panie i panowie konečně doplněna s historicky hříšným prodlením deseti let zde do dadabáze. Sława!!! - - - - - (Poprvé viděno kdysi v >hříšných dobách< normalizačně kulturní historie brněnského filmového klubu, pamětnické hodnocení 21.10.2005, komentář zde /po repete na dvd s původní zvukovou stopou a originálním formátem obrazu/ třetí - reálný jako první - 17.2.2012) ()
Reklama