Režie:
Zoltán FábriKamera:
Barnabás HegyiHudba:
György RánkiHrají:
Mari Törőcsik, Imre Soós, Ádám Szirtes, Béla Barsi, Manyi Kiss, Gyula Bakos, Antal Farkas, József Juhász, Flóra Kádár, Ervin Kibédi, Mária Kovács, László Kozák (více)Obsahy(1)
Maďarský umělecký film z vesnického prostředí. Vypráví o lásce nesmělé Mari Patakiové a prudkého Mátého Bíra zvítězivší nad zatvrzelostí Mariiných rodičů, kteří pro dceru sami vybrali ženicha. Mari a Máté jsou představiteli nového života na vesnici. Cesta Mariina otce do družstevního kolektivu je mnohem obtížnější, protože pouta, která jej táhnou k starému životu, jsou příliš silná. Závěr filmu však přesvědčuje, že i starý István Pataki své místo v nové společnosti najde. - Film „Kolotoč" patří k nejzdařilejším filmům nové maďarské produkce. (FILMOVÝ PŘEHLED 19 / 1956)
Milostné drama z maďarské vesnice poloviny 50. let minulého století. Příběh lásky a vzpoury nesmělé dívenky Mari Patakiové, pro niž už rodiče z vypočítavosti a proti její vůli sami vybrali bohatého ženicha, aby tak mohli spojit majetek, a mladého družstevníka Mátéa je rámcován bouřlivými přeměnami tehdejšího společenského života a přetrváváním starých tradic. Fábri se podle vlastních slov vždy snažil točit filmy, které chtěly protestovat proti ponižování a násilí a proti znevažování práva na lidskou důstojnost. A právě Kolotoč je prvním z jeho snímků, kde se toto téma jednoznačně objevuje. Zvláštní kouzlo dává jednotlivým scénám i celému filmu střídání rytmu, vynikající poetická kamera Barnabáse Hegyiho a funkční hudební doprovod Györgye Ránkyho. Jízda zamilovaného páru na pouťovém řetízkovém kolotoči patří dnes už ke klasickým sekvencím světové kinematografie. Oslňující herecký výkon Mari Törőcsikové, tehdejší posluchačky druhého ročníku Vysoké školy dramatického umění, která v roli mladičké Mari Patakiové debutovala na filmovém plátně, odstartoval její hvězdnou kariéru. Fábriho Kolotoč zaznamenal jeden z prvních velkých mezinárodních úspěchů poválečné maďarské kinematografie. (oficiální text distributora)
(více)Videa (2)
Recenze (17)
Po formální stránce dokonalý snímek. Jednu hvězdičku mu však ubírá podpora zločinecké ideologie a rozkrádání (odmítám to nazývat eufemistickým výrazem "kolektivizace") osobního vlastnictví. Zvláště v kontextu tvrdě potlačených protistalinistických revolučních snah v Polsku a Maďarsku stejného roku působí idealizace zemědělského družstva děsivě. Nicméně po řemeslné stránce jde o vynikající snímek. Zvláště scény na kolotoči nebo taneční scéna jsou vskutku působivé. Scéna tance v sobě má náboj srovnatelný s dnešní technoparty, kdy rytmus elektrizujícím způsobem projíždí celými těly tanečníků. Další problém jsem měl s tím, že kromě hlavní dívky mi byly bez výjimky všechny postavy nesympatické. Téhle venkovské horkokrevnosti asi nikdy tak úplně nepřijdu na chuť. ()
Opravdu netuším, proč se mi zkoušející před dvěma lety smál, když jsem film popsala jako "Romea a Julii z kolchozu". Dějová linie tomu odpovídá téměř úplně, je velmi jednoduchá. Ve druhém plánu se pak objevují motivy socialisticko-realistické. Naštěstí se film vyhýbá explicitní propagandě a zaujme rovněž zajímavým stylem, především kamerou a střihem (taneční sekvence je perfektním mixem POV záběrů, velkých detailů a rychlých střihů). ()
Vesnické drama z 50. let vypráví tradiční příběh lásky dvou mladých lidí, jejichž svazek není po chuti jejich okolí. Sugestivní stravující atmosféra dává zapomenout na druhou dějovou linii, ve které otec hlavní hrdinky vstupuje do družstva. Mezi vrcholné scény filmu patří setkání mladých na pouti a jejich společně vyvzdorovaný tanec, který předchází jejich svatbě. Jemné emoce vyjádřené ve tváři debutující Mari Töröcsik výrazně kontrastují se surovým prostředím, ve kterém její hrdinka žije. Naproti tomu Imre Soós tvoří rozhodný pevný prvek v mladém páru. Symbolicky může zpětně vyznít fakt, že tehdy slibná Töröcsik hraje dodnes, doma i ve světě (například v Szabóově Slunečním svitu), ale pro Soóse byl tento filmem předposledním a hned po té zemřel. ()
Co je od jednoho odporné a hrubé, je od druhého příjemné a milé..., ale to je přece schéma většiny milostných dramat. Druhou věcí je ale dostat to na plátno tak, aby i ten, kdo si v životě nenablýskal holínky a nikdy si neporučil zahrát sólo, podlehl účinku dramatické situace. Avšak v tom je Zoltán Fábri mistr nad mistry, zvláště poslední dvě scény, "na tancovačce" a "řezání dřeva" jsou famózní – a možná právě zobrazení famóznosti situace je největší předností celé báječné maďarské kinematografie... Dokud se kolotoč točí, je třeba vyřešit základní rozpory, jak v oblasti soukromé, tak společenské. I když není pochyb, kam se "to všechno" bude ubírat, děje se to jaksi diskrétněji a tišeji, než jak jsme tomu zvyklí z českých filmů této doby. ()
Průzračný film-pocit, který mi na hodinu a půl projasnil svět a naplnil mě zvláštním klidem. Vyspělá filmová řeč, fascinující dynamika, ani záběr navíc. Fábri se rozvážně zmocňuje konvenční symboliky a omšelé zápletky a navrací jim původní, ztracenou krásu a sílu. Podobně jako v Jáncsóových filmech (jistého období) zůstává jen čistý, univerzální význam prostý všech interpretačních naplavenin, kterým je dosaženo co nejpřesnějšího vyjádření konkrétního pocitu a konkrétního prožitku - a to vyjádření v pohybu. Čas od času není od věci si připomenout, že pravda a láska vítězí navzdory všem křivdám a utrpení, pokud odvaha vzepřít se trvá a touha vzlétnout je silnější než gravitace společenského řádu. ()
Reklama