Režie:
Edgar G. UlmerScénář:
Peter RuricKamera:
John J. MescallHudba:
Heinz RoemheldHrají:
Boris Karloff, Bela Lugosi, David Manners, Julie Bishop, Egon Brecher, Harry Cording, Lucille Lund, Henry Armetta, Albert Conti, John Carradine, King Baggot (více)Obsahy(1)
Film zachycuje Borise Karloffa, jakožto satanistu, žijícího ve futuristickém domě kdesi uprostřed osamělé krajiny. Nedaleko jeho domu vede silnice, kterou zrovna projíždí autobus, ve kterém sedí Bela Lugosi se svou známou. Autobus má nehodu a v pustině jim nezbývá, než se dostat k domu, který v dálce vidí. Po příchodu do domu se jim dostane vřelého Karloffova přijetí. Situace je však zkomplikována tím, že tato noc je ta pravá pro Luciferův rituál, při kterém je nutno obětovat ženu... (WolfIssen)
(více)Recenze (68)
První film, ve kterém se setkaly dvě velké hororové legendy - Boris Karloff (jako válečný zločinec Poelzig, který má prsty v černé magii a který odcizil ženu a dceru svému příteli Wardegastovi) a Bela Lugosi (Werdegast, muž potrestaný za Poelzigovy zločiny, který se po 15 letech vrací, aby se pomstil). V první řadě musím upozornit, že toto není adaptace Černé kočky Edgara Allana Poea (ačkoli to titulky říkají) a ani se to té povídce nepodobá. Černá kočka se ve filmu vlastně jen párkrát mihne, toť vše. Ale snímku to navedí, díky hlavní herecké dvojici, která ho táhne znatelně nahoru. Jako nejlepší scénu filmu, možná i jednu z nejlepších scén hororu třicátých let minutého století, bych označil tu, v níž Boris Karloff hraje na varhany Bachovu Toccatu a fugu v d-moll, což doopravdy podtrhuje nezvykle ponurou atmosféru snímku. Navíc, nevím proč, jsem si vždy tuhle melodii s Karloffem spojoval. Je to prostě znamenitá klasika. PS. Následující horor na motivy díla E. A. Poea, ve kterém se také objeví dvojice Karloff/Lugosi, je stejně zdařilý jako Černá kočka. Určitě doporučuji. ()
Nejpozitivnější a nejpříjemnější stránkou filmu je, že kromě názvu a záměrného čistě ekonomického odkazu na autorovo jméno (obojí, jak sám režisér přiznává, využili jen proto, aby přitáhli do kina lidi) nemá tenhle film se stejnojmennou povídkou E. A. Poea nic společného. Místo adaptace zřejmě nejfilmovanější Poeovské povídky, se tak dočkáme silně atmosférického napínavého snímku s hodně silným historickým ukotvením a pozadím. Atmosféra snímku, obzvláště ke konci, se dá skoro ždímat. Paradoxně se o ni zrovna dvakrát nezasluhují hned dvě herecká žárnová jména. Pravda, Karloffův ksicht a výraz v tomto filmu je tak démonický, že by se z něj opotila prdel i Pinheadovi, kazí si to ale zbytečným pomrkáváním a odkazováním na své slavné Frankensteinovo monstrum (ať už jde o pohyby nebo přímo ukázkovou citaci hned v prvním záběru s ním). Lugosi je prostě strašný herec. Pokud je zabírán z boku a není středem zabíraného obrazu, jsště to jde, ale jakmile je zabírán zepředu a je v záběru jen on, člověk by si až ucvrnkl smíchy do kalhot. Naštěstí se o kvality filmu přičiní výborné interiéry domu, v němž se valná část filmu odehrává, zajímavé herecké obsazení (Lucille Lund je snová) a temnětemná pointa. ()
Bela Lugosi v netradičně kladné roli. Film má nádhernou temnou atmosféru. Celý děj se odehrává v úžasném domě stylizovaném v duchu školy Bauhaus ("Masterpiece of construction built upon the masterpiece of destruction"). Z Poeovy povídky moc nezůstalo, kromě motivu strachu z černé kočky a vraždy manželky vlastně vůbec nic. Nejkrásnější je zvrhlá scéna Borise Karloffa procházejícího chodbou plnou mrtvých vystavených manželek. Trošku mě mrzí, že nebyla více rozpracována ta pasáž s Belovou dcerou, která se tam jen tak lehce mihne. No ale jinak velmi slušný horor, jeden z nejlepších, co ve třicátých letech vznikly ()
Méně známý horor či spíše psychothriller třicátých let představuje drama zrady a pomsty. V roli zločince opětovně dokazuje své herecké kvality démonický Boris Karloff a v roli mstitele je prezentována neméně slavná hororová legenda Bela Lugosi. Ostatní herecké osobnosti vedle těchto dvou charismatických hvězd zanikají. Filmu prospívá černobílá verze, která navozuje napětí a depresivní atmosféru, a také sugestivní hudba a působivá výprava. Trochu zkratkovitě byl navozen satanský motiv a trochu zbytečná mi přišla role černé kočky. Určitá naivita je dána stářím snímku a nadměrná konverzace je zřejmě daň za to, že film je k radosti tvůrců zvukový. Přes tyto chybičky si podle mne tento neprávem opomíjený kousek hororové historie zaslouží pozornost. ()
Opravdu bizarní film! Děj je tak neskutečně ujetý, že se člověk musí smát, stejně jako "dramatickému" deklamování Bely Lugosiho (Martin Landau ho v Edu Woodovi vystihl opravdu dokonale). Jenže zároveň to na člověka působí tak nějak nostalgicky a překvapivě jsem se slušně bavil. P.S. A proč se to jmenovalo Černá kočka jsem stejně nepochopil, stejně jako jakou že měla za dramaturgickou funkci Lugosiho averze vůči kočkám, neřkuli co to celé mělo společného s Poem... ()
Galerie (42)
Zajímavosti (12)
- Na konci šachové partie předaboval Edgar G. Ulmer slova Borise Karloffa "You lose Vitus" (Prohrál jsi, Vitusi). (liquido26)
- První z osmi filmů, ve kterých se objevili jak Bela Lugosi, tak i Boris Karloff. (liquido26)
- Cenzura v Itálii, Rakousku a Finsku film zakázala okamžitě, zatímco v jiných zemích bylo jeho povolení podminěno vystřižením těch "nejstrašlivějších" scén. (liquido26)
Reklama