Režie:
Michael Lindsay-HoggKamera:
Anthony B. RichmondObsahy(1)
Tento dokumentární snímek mapuje poslední etapu existence nejslavnější kapely všech dob - The Beatles. Když kapela počátkem šedesátých let začínala, bylo jim všem kolem dvaceti, byli nevyspělí a nevěděli, co všechno od života a od hudby chtějí. Na konci desetiletí se ocitají ve fázi, kdy už to vědí, ale zároveň si také uvědomují, že každý z nich chce něco jiného. Práce na hudbě už dávno není společná, každý ze členů svoji energii soustředí hlavně na svoje vlastní písničky. Paul by chtěl být po smrti dlouholetého manažera novým "šéfem" kapely, John podléhá vlivu Yoko Ono a heroinu, George je zahořklý kvůli tomu, že jeho vlastní hudbu nebere "hlavní tvůrčí dvojice" vážně a Ringo už toho má všeho po krk. Díky tlaku zvenčí i vnitřnímu pnutí se kapela na začátku roku 1970 rozpadla, přesto se ale předtím zvládla vzepnout a natočit desky "Abbey Road" a "Let It Be". "Abbey Road" je ikonickým dílem od titulní fotografie po poslední píseň. "Let It Be" poznamenaly spory o hudební produkci i neshody mezi hudebníky. Dokument, který nese stejné jméno, se nese v podobném duchu. Zachycuje atmosféru ve studiu a problematický vznik nahrávek, zároveň také dokumentuje legendární "koncert na střeše", poslední společné veřejné vystoupení skupiny. Skupiny, která existovala pouhých deset let, přesto v mnoha různých smyslech pomohla změnit svět a položit základy současné popkultury. (Morien)
(více)Videa (1)
Recenze (46)
Film, který již kvůli neklidné atmosféře ve skupině ani neměl být natočen, se nakonec natočil jen proto, že na to již dříve byla uzavřená smlouva. Místo hraného hudebního filmu (dělat ze sebe šašky před kamerou se již vážně nikomu nechtělo) vzniknul spíš obtížně poskládaný dokument z práce v nahrávacím studiu. Zdánlivě debakl, ve výsledku vzniklo to nejcenější, co vzniknout mohlo. Z celého snímku je dokonale cítit napjatá atmosféra rozpadající se skupiny. Věčně zamyšlený John, který neustále dává najevo znudění a nezájem, duchem je neustále jinde než uvnitř skupiny. Svoje sny a iluze o tom, jak by skupina měla fungovat, ztratil už dávno. Jako stín ho všude provází Yoko, která k němu vzhlíží jako k bohu a ostatním pije krev. Vedle zase nadmíru aktivní Paul, který se snaží vykřesat z těch krátkých chvil natáčení, co se dá a neustále se snaží vše tlačit svým směrem, což neštve jen Johna, ale zejména i George. George má zrovna taky plodné období na písně a nelíbí se mu, že je neustále upozaďován. Ringo je se svojí rolí „neviditelného“ bubeníka dávno smířený a přináší tak alespoň něco málo optimismu. ____John evidentně nerozdejchává Paulovi sladké hitovky Let it Be a zejména pak Long and Winding Road a dává to najevo. Jako útěk z trapné situace se jeví společné jamování starých rock n rollových pecek. Jenomže vrátit se k počátkům už nelze. Vlak jede stále dál a nikdo ho nedokáže uřídit. Poslední společný koncert na střeše Apple records je jedním z nejlepších hudebních zážitků. Těch dvacet minut se zapsalo do historie. Symbolický konec v tichosti mimo záře reflektorů stadionů. Srocující se davy pod budovou a na okolních střechách netušily, že tohle je konec Beatles. To vlastně nevěděli ani „brouci“. Snad jen tušili. Spíš to byla otázka kdy než jestli. Jak zpívá John cca o rok později v jedné své písní „Dont believe in Beatles. Dream is over.“ ()
Viděl jsem všechny filmy/muzikály/art-worky s legendárními The Beatles, ale tento mi přišel nejobyčejnější a opravdu nudný. Umístit téměř statickou kameru mezi hudebníky zkrátka dle mého není umění (v metaforickém slova smyslu, samozřejmě). Celý počin zachraňuje závěrečný výstup na střeše, který se jediný podobá similárním výstřelkům této čtveřice. :) "Yeah, okay, well, I don't mind. I'll play, you know, whatever you want me to play. Or I won't play at all if you don't want me to play, you know. Whatever it is that'll please you, I'll do it." ()
V průběhu sledování jsem musel zkousnout dvě věci. Let It Be není film, ale dokument. A není to dokument o kapele, ale její hudbě. O náladě v kapele se moc nedovíte, i když určité náznaky tu jsou - Paul navážející se do George, Ringo kterého nikdo neposlouchá, znuděný John pronásledovaný věčným stínem Yoko. Tohle je o hudbě nejlepší kapely všech dob (Queeni prominou) a jako takové je to fantastické. Je neskutečné kam se kapela za 7 let posunula, co všechno dokázali zahrát a na jaké nástroje. Číší z toho neskutečná instrumentální paráda, zároveň je vidět, že kapela ke konci kariéry značně přitvrdila a pokud to ze začátku byl kytarový popík, ke konci to byl plnokrevný rock. Celkem by mě zajímalo, co by kapela hrála, kdyby vydržela do sedmdesátek - stali by se z nich další Párpli či Zepelíni? A teď si jako popař zahraju na ďáblova advokáta, protože bych řekl že pod to haldou instrumentací se ztratil cit pro jednoduchý hit na první dobrou. Ovšem to je jen subjektivní názor, navíc i tady jsou nezapomenutelné songy - Long and Winding Road, Don´t Let Me Down, Across The Universe, Get Back a především nesmrtelná titulní Let It Be. Akademie opět zaspala i když film dostal Oscara za hudbu, titulní píseň, na 100% největší hitovka roku 1970 nebyla ani nominovaná. Každopádně pokud jsem přemýšlel o hodnocení, finální koncert na střeše (srocující se lidi a naštvaní poldové included) má takovou atmosféru, že 5* nakonec bylo zcela jasných. Krásné rozloučení s legendou. ()
Celkem pěkný dokument ukazující přípravu na poslední koncert Beatles. Povedlo se mu dobře zachytit atmosféru toho všeho, do toho tu hraje pěkná hudba a celé to je takové nostalgické. Hlavně se mi líbil ten finální koncert na střeše. A text písně Let It Be dost dobře celý ten film vystihuje. Navíc mě dostalo, že jsem tady viděl Yoko Ono tancovat a dokonce se smát - ona všude, kde jsem zatím viděl, má takový kamenný výraz v tom obličeji, že vypadá, jako kdyby byla naprosto bez nějakých emocí, ale ono jo. Ale jo, tenhle dokument něco do sebe opravdu má. 4* ()
Další z řady filmů, které natočili Beatles. Je to film teda vlastně dokument z jejich posledního alba Let it be, které vydali. Sice písně natáčeli v Lednu roku 1969, ale album vydali v roce 1970.V roce 1970 seuž bohužel rozpadli. Rozhodně to byla škoda. Seznam písní v dokumentu: 1. Two Of Us 2. Dig A Pony 3. Across The Universe 4. I Me Mine 5. Dig It 6. Let It Be 7. Maggie Mae 8. I've Got A Feeling 9. The One After 909 10. The Long And Winding Road 11. For You Blue 12. Get Back. Zde bych si dovolil dát text písně Let it be: When I find myself in times of trouble, Mother Mary comes to me, Speaking words of wisdom, let it be. And in my hour of darkness, She is standing right in front of me, Speaking words of wisdom, let it be. Let it be, let it be, let it be, let it be. Whisper words of wisdom, let it be. And when the broken hearted people Living in the world agree, There will be no answer, let it be. But though there may be parting, There is still a chance that they will see, There will be an answer, let it be. Let it be, let it be, let it be, let it be. There will be an answer, let it be. Let it be, let it be, let it be, let it be. Whisper words of wisdom, let it be. Let it be, let it be, let it be, let it be. Whisper words of wisdom, let it be. And when the night is cloudy, There is still a light that shines on me, Shine until tomorrow, let it be. I wake up to the sound of music, Mother Mary comes to me, Whisper words of wisdom, let it be. Let it be, let it be, let it be, let it be. Whisper words of wisdom, let it be. ()
Galerie (50)
Zajímavosti (20)
- Ve filmu je zachycena hádka mezi George Harrisonem a Paulem McCartneym. George po ní odešel domů a napsal skladbu "Wah-wah", později vydanou na jeho sólovém trojalbu ALL THINGS MUST PASS. George se vůbec rád hádal, během nahrávání ve studiu Abbey Road si stranou odložil čokoládovou tyčinku a tu mu snědla Johnova manželka Yoko Ono. John Lennon tvrdil, že George jeho ženu tehdy fyzicky napadl. (Morien)
- Alan Parsons, tehdejší nahrávací asistent a pozdější vedoucí sestavy Alan Parsons' Project, si přesně vybavil, že ho producent Glyn Johnns před "střešním koncertem" poslal do obchodu koupit dámské punčochy, které potom navlékl na mikrofony, aby v nich nebyly slyšet poryvy větru. Parsons způsobil v obchodě pozdvižení, protože neuměl řádně odpovědět na otázku prodavačky, jakou velikost punčoch chce - dokonce se domníval, jestli jí nenapadlo, že hodlá vyloupit banku. (Robbi)
- Celosvětová premiéra proběhla 13. května v New Yorku. (ČSFD)
Reklama