Režie:
Paul VerhoevenScénář:
Joe EszterhasKamera:
Jan de BontHudba:
Jerry GoldsmithHrají:
Michael Douglas, Sharon Stone, George Dzundza, Jeanne Tripplehorn, Denis Arndt, Leilani Sarelle, Bruce A. Young, Chelcie Ross, Dorothy Malone, Wayne Knight (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Vyšetřování brutální vraždy vysloužilého rockera, kterému někdo zasadil při sexu mnoho bodných ran sekáčkem na led, dostane na starosti detektiv Nick Curran (Michael Douglas). Jako první jede detektiv se svým parťákem Gusem vyzpovídat rockerovu přítelkyni, spisovatelku Catherine Tramellovou (Sharon Stoneová). Té je však smrt jejího přítele naprosto ukradená, detektivy s úsměvem na tváři sprostě vyhodí a Nickovi je jasné, že s touto dámou budou potíže. Sám má však za sebou náročné období. Jeho vinou zahynuli při vyšetřování staršího případu omylem dva turisté. Nick byl sice zproštěn viny, ale musí pravidelně docházet za psycholožkou, se kterou sem tam prožije milostné vzplanutí, doktorkou Beth Garnerovou. Z Catherine je hlavní podezřelá. Třicetiletá žena je vdova po boxerovi, spisovatelka, která má vystudovanou i psychologii. Oba rodiče jí tragicky zemřeli, zdědila po nich velký majetek. Před rokem napsala knihu, ve které hlavní hrdinka zabije svého přítele, bývalého rockera, sekáčkem na led. Psycholog po rozboru knihy dospěje k závěru, že pokud spáchala žena tento vražedný čin, jedná se o velice nebezpečnou psychopatku, protože vraždu musela naplánovat ještě mnohem dříve, než kniha vůbec vyšla. Detektivové v čele s Nickem po ní jdou. Chtějí jí odvézt k výslechu, Nick u ní najde staré noviny s článkem o jeho osobě. Catherine pak cestou sdělí Nickovi, že už píše další knihu. Bude o policistovi, který se zamiloval do nesprávné ženy, která ho pak zabije. Při výslechu si Catherine s detektivy hraje, hlavní pozornost soustředí na Nicka. Provokuje ho sexuálními dotazy, nabízí mu cigaretu, přestože ví, že kouřit přestal. Následuje nejslavnější scéna z filmu, kdy dá spisovatelka nakouknout detektivům pod sukni, přestože si nevzala spodní prádlo. Catherine navrhne vyšetření na detektoru lži. Ačkoliv vyšetřením projde jako nevinná, Nick je stále přesvědčen, že žena lže. Má také podezření, že nehoda, při které zemřeli její rodiče, nemusela být nehoda. Večer dojde v baru mezi Nickem a jeho kolegou jménem Nilsen k roztržce. Nick si dá panáka, přestože s alkoholem před několika měsíci přestal. Do hospody dorazí Beth. Nick s ní odejde k ní domů, kde se spolu pár vyspí, ale Beth je vyděšená z Nickova surového přístupu v posteli. Pohádají se a detektiv začne znovu kouřit. Druhý den se k němu dostane informace, že Catherine studovala na Berkeley, přičemž v té samé době tam byl jeden z profesorů zavražděn sekáčkem na led. Rozjíždí se akce, jeden tým jede do Berkeley, druhý má zjistit, jak to bylo s nehodou jejích rodičů a Nick má za úkol sledovat Catherine... (TV Prima)
(více)Videa (3)
Recenze (693)
Geniální film po všech stránkách. Nemám sice absolutně žádný originální postřeh a vlastně je tenhle komentář zcela zbytečný, ale ohodnotit Základní instinkt jen strohými hvězdičkami a vůbec nic nenapsat, to bych nemohl. Ale vlastně něco by se možná našlo. Goldsmithovu hudbu jsem poslouchal už dříve, ale bez znalosti snímku. Těžce se mi to píše, ale vůbec mě nezaujala. Akční pasáže na mě působily jako slabý odvar Total Recall a lyrické melodie mi přišly na Goldsmithe příliš obyčejné a nezajímavé. S potěšením jsem pak při sledování zjistil, že do filmu sedí hudba naprosto perfektně, její síla se mnohonásobně zvětší a najednou ji považuji za jedno z toho nejlepšího, co Jerry vytvořil. ()
Erotické dusno ve své možná nejlepší filmové podobě. Charismatické duo Douglas/Stone nemohlo být lepší, totéž platí i pro skvostnou atmosféru paranoie a nejistoty. Verhoeven hrající si na moderního Hitchcocka mě baví zhruba stejně jako Verhoeven přehánějící a parodující (RoboCop, Total Recall, Hvězdná pěchota). Lahůdka, která ve své váhové kategorii dodnes nebyla překonána. 90 % ()
Paul Verhoeven stojí za řadou kultovních záležitostí (Robocop, Total Recall, Hvězdná pěchota), spousty diváků má ovšem největší místo v srdci pro jeho Základní instinkt. A to nejen díky Sharon Stone, ale i díky výtečné práci s atmosférou, která výjimečně pracuje s očekáváními, skvělému vizuálu kameramana Jan de Bonta, ikonické ústřední melodii od Jerryho Goldsmithe, která zní v hlavě ještě dlouho po konci filmu a především díky které detektivní zápletce, která si s pravidly detektivek hraje tak trochu po svém. Stejně jako samotná Sharon Stone v tomto filmu je tak Základní instinkt nevyzpytatelný. Sharon Stone se díky Základnímu instinktu stala jednou z nejikoničtějších femme fattale v historii kinematografie, po Total Recall navíc definitivně mohla předvést, že se pod povrchem krásné ženy skrývá i schopná herečka, která v jedné roli dokáže vystřídat více poloh. Známý provokatér Paul Verhoeven se bez částečných provokací neobešel ani zde. Jako obvykle v roce 1992 nový Verhoevenův film způsobil pozdvižení, protože se Verhoeven opět nedržel zkrátka. Především co se týče sexuálních scén. Verhoeven přitom natočil thriller, který dokáže snadno evokovat třeba thrillery od Alfreda Hitchcocka, jde o ukázkový neo-noir, který dokáže krom ústřední zápletky rozvíjet nějaké osobní drama, skutečně šponovat atmosféru i přes fakt, že se vše zdá být předem očividné a především proti sobě stojí Michael Douglas a Sharon Stone s vynikající chemií. A díky tomu mohli mít všechny ty erotické pasáže takovou jiskru, jako by divák skutečně sledoval pár milujících se veverek. Ocenit se musí především scénář Joea Eszerhase, který skutečně přišel se zápletkou, která se z diváckého pohledu ráda objasňuje, klíčem je poté to, že Verhoeven by se nejspíš jen tak nechopil filmu, který by neměl nádech satiry. Ta možná v Základním instinktu není tak očividná jako u Robocopa či Hvězdné brány, je ovšem velmi snadné si pár lehkých náznaků všimnout. Především to ovšem skutečně funguje jako thriller, kde napětí skvěle funguje i v samotné závěrečné scéně, která opět ukázkově pracuje s očekáváními. Verhoeven těch kultovních filmů natočit skutečně dost, Základní instinkt je ovšem v jeho kariéře i dost možná nejvýraznější. Motivy sexu a smrti, bravurně budovaná atmosféra a jedna z nejbrilantnějších femme fatale v dějinách filmů, kdy tento film Sharon Stone definitivně nakopl kariéru naprostým právem. Ten parádní soundtrack Jerryho Goldsmithe je pak už jen třešničkou na dortu..... ()
Divákov uchvátilo nielen erotické iskrenie, nečakané zvraty, kriminálna zápletka, ale najmä skvelé herecké výkony oboch predstaviteľov, kedy myslím že pokojne môžem povedať, že Sharon Stone od tej doby už nič lepšie nezahrala, hoci napríklad v "Špecialista" (1994) bola tiež pekelne sexi a je môj obľúbený film. Nech sa spýtate kohokoľvek, kto "Základný inštinkt" videl "vtedy", potvrdí vám, že Sharon bola stelesnením skutočnej femme fatale a cez noc sa stala symbolom, ktorý ďaleko presiahol ohlas vtedajších aj legendárnych ikon, vrátane Marylin Monroe. Inteligentná, krásna, nebezpečná žena, ktorá vie čo má rada a nehanbí sa to dať najavo. A je jej jedno, či v jej posteli skončí muž alebo žena. Vy si film určite pripomeňte alebo si ho vychutnajte prvýkrát, aj dnes mu s pokojom dávam 65%, pretože "Základný inštinkt" je aj po rokoch dobrý film. ()
„Budem šukat jak veverky, mít spoustu dětí a žít šťastně až do smrti“. I když erotické scény už jsem viděl i explicitnější (nebavíme se o pornu, ok?), bylo mezi nimi jenom pár zasluhujících nominaci na „soulož století“. Erotické dusno během minut strávených s vůbec či sporadicky oblečenou Stoneovou, znesnadňuje dýchání a zrychluje tep. Při prvním zhlédnutí to snadno přehlédnete, ale film má i jiné přednosti než ty od Stoneové (a Tripplehornové, když už jsme u toho). Třeba scénář Joea Eszterhase, jehož tabákem podroušený úsudek musela projasnit múza múz. Zbytečně komplikovanou zápletku se záměnami identit dokázal vytáhnout do „uposlouchatelných“ mezí vrchovatou porcí sarkasmu a černého humoru. Ten je ostatně vlastní i Verhoevenovi, jenž si neodpustil pár vizuálních vtípků, mezi něž možno počítat i „mezinožní pozdrav“ Stoneové během extra hutné scény výslechu. Jan de Bont věděl, co zabírat a věděl to i během jiných scén (automobilová honička, diskotéka). Jednou z nejlepších prací se blýskl rovněž Jerry Goldsmith, v akčních momentech trochu váhavější, v „k něčemu se schyluje" scénách naprosto přesvědčivý. Verhoeven si pohrává s pravidly žánru a prezentuje model filmu noir pro 20./21. století, vyznačující se neochotou brát věci smrtelně vážně. Prostě to není běžný hollywoodský thriller o zločinu, který musí být odhalen a potrestán. Spíše provokující výsledek střetu puritánských Spojených států s režisérem ze země, kde je legální marihuana i eutanazie. 80% Zajímavé komentáře: k0C0UR, Legas, Ivoshek, de_FACTO, Triple H ()
Galerie (193)
Zajímavosti (51)
- Podle režiséra Paula Verhoevena je v úvodní scéně skutečně Sharon Stone a nikoli její dubl. (hippyman)
- Všechny sexuální scény byly napsány velmi podrobně a v podstatě šlo o nacvičenou choreografii. (don corleone)
- Herečka Kelly Lynch odmietla hlavnú ženskú rolu. (Msscastillo)
Reklama