Tvůrci:
Robert KirkmanHudba:
John PaesanoHrají:
Steven Yeun, Madison Calderon, Taylor Dearden, J.K. Simmons, Sandra Oh, Chris Diamantopoulos, Grey Griffin, Lauren Cohan, Phil LaMarr, Tatiana Maslany (více)VOD (1)
Epizody(8)
-
Ponaučení pro příští život (S02E01)
-
Zhruba za šest hodin mě ryba připraví o věneček (S02E02)
-
Velké poslání, velké potíže (S02E03)
-
Dlouho jsme se neviděli (S02E04)
-
Asi vás to překvapí (S02E05)
-
Není to tak snadné (S02E06)
-
Nikam nejdu (S02E07)
-
Myslel jsem, že jste silnější (S02E08)
Videa (2)
Recenze (26)
Kdyby Amazonu netrvalo vyprodukovat 8 dílů dva roky (animace je pěkná, ale S-tier to teda není) a pak je ještě tak pitomě nerozděloval na dvě půlky, tak by druhá série byla lepší zážitek, alespoň jsem si mohl druhou půlku bingenout, protože Invincible je opět velká pecka. Druhá série už nemá ten wow efekt první sezóny, kdy byl divák zaskočen, jak dobré to je, ale kvalita neklesá, právě naopak. Tentokrát je to sevřenější a intimnější jako třeba druhá série Vinland ságy, ale není to méně záživné, právě naopak. Postavy si člověk oblíbí ještě více a proto mají drsnější momenty váhu. Navíc tu jsou krásné reference na ostatní komiksy a vtipná práce s multiversy. Jediná škoda, že to nevychází anime tempem, protože tenhle příběh se hltá sám. ()
UPDATE PO DRUHEJ SÉRII: Normálne váham, či to nie je pre mňa dokonca na úrovni, ak nie aj lepšie ako The Boys? Zdá sa to riadne vzdialené od seba, napriek tomu, že je to animák, je to neskutočne vyspelé a dospelé, toto je tvrdé animované R-ko, ktoré je nekompromisné, čo sa týka správania sa k postavám. Nič tam nie je čiernobiele a posledná časť ma utvrdila v tom, že druhé šance by sa mali dávať a som veľmi zvedavý, kam to povedie v tomto prípade. Tento animák len tak niečo neprekoná a myslím si, že je minimálne na úrovni filmového Flashpoint Paradoxu či Dark Knight Returns a ostatné počiny ľahko prekonáva. Premakané postavy a ich charaktery, rozvoj a vývoj, jednoducho to žeriem. Teraz si idem pozrieť druhú sériu dlho očakávaného Blood of Zeus, tak som zvedavý. ()
Invincible udržel laťku hodně vysoko a hlavně druhá polovina série, která přišla po poměrně dlouhé pauze je výborná a to že se finále naladilo na vážnou, osudovou notu mi vůbec nevadí. Celkově mi přišlo, že se druhá řada spoléhá méně na akci (ne že by tu nebyla a opět slušně brutální) a šokující zvraty a naopak se ještě více soustředí na práci s postavami a ono to vyšlo skvěle. Kostky pro další pokračování jsou vrženy...80% ()
Moment překvapení z první série – kde divák neznalý komiksové předlohy zcela nepřipraven vkročil do velké krvavé louže – se nečekaně vytratil, a jde tak o místy natahovanou žánrovou kaši, která mnohdy pomalu pendluje z příběhovýho bodu A do bodu B, až to častokrát diváka dost irituje. To však nemění nic na tom že jde o parádní R-kovou záležitost, která ani za mák nešetří explicitností, brutalitou a snahou převracet supehrdinský stereotyp prdelí naruby zcela bez příkras. ()
Galerie (84)
Photo © Amazon Prime Video
![Neporazitelný - Série 2 - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/168/776/168776733_twqw3j.jpg)
Zajímavosti (1)
- Mark se měl v alternativní realitě potkat se Spidermanem, jako se potkal v původním komiksu, nicméně pro seriál se na to tvůrcům nepodařilo sehnat příslušná práva. V komiksu se také Mark potkal s dalšími postavami z marvelovského univerza, včetně Avengerů a Wolverina. (vojtaruzek)
Druhá sezona adaptace Kirkmanova velebeného počinu na pomezí láskyplné pocty superhrdinským klasikám z velkých stájí a vlastní, o kus cyničtější a reálnější interpretace toho, jak by asi skutečně vypadal náš svět, kdyby se v něm pohybovali jedinci se superschopnostmi, měla už od začátku mírný problém v tom, že měla za úkol navázat na šokující, explozivní a energií nabité finále první řady, kde došlo k opravdu masivnímu vyvrcholení úvodní části příběhu; k velkolepému, brutálnímu i osobnímu uzavření střetu dvou rozdílných kultur, ideálů a moralit. Kirkman nicméně doopravdy pojal v rámci snahy o vlastní příspěvek do tohoto žánru s obrovskou historií svoje dílo jako dlouholetý, nekonečný, v lecčems vlastně až staromódní komiks od Marvelu/DC, jen se dvěma rozdíly. Zaprvé, ten jeho měl napříč celým svým během jednu jasně danou, ústřední, zastřešující dějovou linii a zadruhé, jeho komiks měl jistý konec (k němuž se autor a spolu s ním čtenář dopracovali po 15 letech a 144 číslech, mezi lety 2003-2018). Tomuto přístupu byl logicky přizpůsoben celý narativ, ve kterém se tak nikam nemuselo spěchat. Díky tomu se mohl např. autor o to důkladněji a detailněji věnovat všem důležitým postavám během různých odboček, vedlejších příběhů, problémů, invazí, "jednorázových" padouchů (kteří ale mívali nepříjemnou tendenci vracet se... přesně tak, jak to v tomto žánru vždy bývalo a vlastně stále bývá) a samozřejmě vypjatých vztahových dramat, důležité to součásti procesu dospívání, vyrovnávání se se změnami v životě a celkového osobnostního vývoje. Od toho se odvíjela celá struktura vyprávění - příběh většinou po nějaké zásadní události nebo vrcholu na určitou dobu do jisté míry vydechl, zpomalil, někdo by možná řekl i zařadil zpátečku, aby se po nějaké době "odpočinku" zase vrátil k těm vážnějším, nebezpečnějším hrozbám. Některé z těchto "vedlejších" hrozeb měly na příběh a postavy větší dopad a byly zajímavější, některé jiné působily i v předloze spíše jako taková trochu zastaralá a zbytečná výplň. No a tím se dostávám k druhé sérii, ta se po zlomových událostech, zmíněných na úvodu komentáře, zcela záměrně a v duchu předlohy zaměřila na komornější, osobnější téma traumatu. Téměř všechny postavy zde buď řešily trauma, způsobené Omni-Manem a dalšími padouchy v první řadě (a později i v řadě této) nebo na traumata, které si způsobili navzájem v návaznosti na to svými problematickými, nedostatečně empatickými rozhodnutími a podceněním jejich psychických dopadů na kolegy, rodinné příslušníky, přátele. Jestli je v něčem Kirkman opravdu mistr (kromě schopnosti nepříjemně překvapovat a šokovat), tak je to jeho um psát komplexní postavy pod tlakem a bylo to vidět i tady, nejlépe samozřejmě u hlavní postavy, která zde měla přímo brilantně udělaný dramatický oblouk, postavený na osobní i "profesní" konfrontaci vztahu s přítelkyní, otcem, viltrumitským dědictvím krve a nakonec na nezapomutelném, pro Marka opravdu zlomovém střetu s hlavním padouchem sezony, který byl tematicky naprosto perfektním a přesně tím nejobtížnějším problémem k vyřešení kvůli vzájemné minulosti a psychickému rozpoložení obou postav. Na těchto základech se pak stavěla celá hlavní dějová linka, ve které došlo k slušnému rozšíření světa a jeho potenciálu. A samozřejmě také k několika opravdu nekompromisním střetnutím, ikonickým sekvencím a zvratům, kde si Invincible/Mark a ostatní hrdinové tentokrát ještě více než minule sahali nejen na dno svých fyzických, ale i mentálních sil. Problém ovšem byl, že velkou část sezony chyběla oproti předchozí sezoně nějaká silnější, zastřešující, pomalu gradující zápletka a vše relativně dlouhou dobu stálo pouze na docela roztříštěném průzkumu zmíněných emocí, vztahů a traumat postav, přičemž mezi tím se ve většině případů řešily zrovna ty méně zajímavé krize (ale nutno říct, že se docela úspěšně pokusili tvůrci tyto pasáže oživit humorem a jednou dokonce kreativně pojatým "spinoffem" pro jednu z postav, která si na chvíli ukradla seriál pro sebe). Nicméně ironicky, v druhé polovině sezony se tvůrcům na pár epizod snaha překonat pomalejší, méně záživné pasáže vymkla z rukou úplně a začala se jim rozpadat uvěřitelnost interakcí postav, jmenovitě hlavně dialogů mezi nimi. Mnohé z nich působily opravdu hodně nedopečeně a zkratkovitě, prostě odbytě. Když se k tomu přidalo omezení viditelně slabšího rozpočtu, bylo to jako bych náhle sledoval o dvě třídy horší seriál. Naštěstí byl tento problém dost rychle prakticky úplně eliminován jak kvůli tomu, že se vzápětí v závěru sezony začaly velmi hezky zúročovat všechny nadhozené osobní linky, tak kvůli návratu plnokrevného dějového dramatu. V tu chvíli se ukázalo, že i přes menší soudržnost měli tvůrci seriálu přesně promyšlenou dramaturgii a opravdu věděli již od první epizody, co vše v této sezoně prozkoumají, co vše vyřeší a co vše rozšíří a nadhodí do budoucna (a mimochodem, dokonce se tady někdo nad sebou zamyslel a přestal velmi nepříjemným, energii scén likvidujícím prostřihem mezi scénami nepřirozeně kouskovat dění, jak se to dost často dělo i v těch lepších epizodách první poloviny série). Suma sumárum, osobně si myslím, že tahle sezona prostě musela kráčet, aby ty další mohly už (téměř) neomezeně běžet. A věřte mi, pokud náhodou scénáristi během přestávky úplně neztratí svoje schopnosti a budou správným způsobem adaptovat to, co nás čeká, bude to opravdu zatraceně uspokojivá, neomezená jízda. No, neomezená. To samozřejmě jen v případě, že Amazon zase svým antispotřebitelským přístupem nehodí do snažení talentovaných tvůrců několikeré vidle. Hlavně doufám, že se už nebude opakovat žádné pitomé dělení kraťoučkých sezon na dvě části s několikaměsíční mezerou, díky čemuž sezona ztratí veškeré momentum. 8/10 () (méně) (více)