Režie:
František VláčilKamera:
František UldrichHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Petr Čepek, Emma Černá, Jan Vostrčil, Jana Krupičková, Pavel Landovský, Lubomír Tlalka, Miloš Willig, Karel Hábl, Zdeněk Mátl, Alžběta Frejková, Josef Němeček (více)Obsahy(1)
Petr Čepek v příběhu z doby, která nepřála ani lásce, ani soucitu. Do severomoravského pohraničí těsně po druhé světové válce přijíždí příslušník zahraničního odboje Viktor Chotovický. Ve zchátralém sídle, jehož správou byl pověřen, se setká s dcerou majitele továrny, Němkou Adelheid Heidenmannovou, která zde čeká na odsun. Rozporuplná doba však nepřeje ani jejich lásce, ani soucitu...
První barevný film režiséra Františka Vláčila podle stejnojmenné novely Vladimíra Körnera je hlubokou sondou do vztahu mezi mužem a ženou, kteří nejsou schopni komunikovat, domluvit se. Příběh sám i režisérova virtuozita, založená na vytříbeném výtvarném vidění, řadí tento snímek k tomu nejlepšímu, co bylo o poválečné době natočeno. Vrcholné herecké výkony předvedli Petr Čepek a Emma Černá v hlavních rolích.
(Česká televize)
Recenze (248)
Smekám před výkonem Petra Čepka, který dokázal svou roli zahrát i beze slov. ()
"Počkejte !! A kdo mi dá klíče ??" - "Jste blázen ?? Tam chybí i vrata !!" ;) Jinak ovšem už vlastně téhle Vláčilově mistrovské filmové adaptaci skvostné, jak taky jinak, novely Vladimíra Körnera nechybí vůbec nic... Tedy snad kromě titulků v některých pasážích, by snad i někdo mohl namítat..;) Doba se holt změnila, Františku !! Adelheid rozhodně z té svaté trojice vedle Markéty Lazarové a Údolí včel platí za nejsnáze stravitelný a především za nejsrozumitelnější mistrův kus, což jej ovšem nečiní méně kvalitním, byť dnes se už vlastně také jedná o drama historické, jak naznačuje ta narážka na titulky.. Vláčil zkrátka není pro každého, své diváky však vždy dokáže nakrmit velkými lahůdkami.. Jen si tak znovu říkám, k jak nedoceněným hereckým velikánům Petr Čepek vlastně patřil, a o jak jedinečného člověka jsme tou jeho předčasnou smrtí vlastně přišli.. ()
Komorní psychologické drama z doby těsně po válce je rozehráno znamenitě, se vší tou syrovostí, špínou, zoufalstvím a neutěšenou situací na obou stranách.. Petr Čepek jako poručík Chotovický úžasný a jedním dechem dodávám, že Emma Černá je mu rovnocennou partnerkou, v roli Němky, která čeká na odsun, fantastická.. Tíživý a velice smutný film.. ()
Zádumčivá, cudná krása Petra Čepka, mizérie vysídleného pohraničí po 2. světové válce a našlapování v minovém poli nedůvěry, bolesti, zoufalství a nenávisti mezi těmi, kdo tu zbyli, kdo přicházejí a těmi, kteří se vracejí... A touha, touha po blízkosti. ()
Mám z toho filmu smutný a zároveň hřejivý pocit. Smutná nádhera, výstižněji to zhodnotit nedokážu. S Petrem Čepekm jsem celý film dýchal a na konci s ním všechno cítil. Srovnatelně s Čepkem pomohly filmu dlouhé záběry s minimem replik, jen to dodalo tíhu těm těžkým poválečným měsícům. Ohromný divácký nezapomenutelný zážitek. ()
Hluboký filmový zážitek si přináším z tohoto spíše epičtějšího díla, založeného převážně na pocitech z daných okamžiků a na máloslovném dialogu mezi dvěma osobami. Konec II. světové války zase trošku z jiného pohledu a tenhle pohled velice potěšil jak nádhernými obrázky, tak chladností doby, tak sílou vztahu mezi hlavními hrdiny. ()
Chladná až mrazivá atmosféra, podtrhnutá skvělou režií a vynikajícími hereckými výkony. ()
Obvykle tíhnu k válečným snímkům už jen tím jakou mají hloubku a geniální psychologickou odezvu. Ovšem v Adelheid ve které figuruje jakási německá ženská se takové pocity ani trochu neodehrály. Petr Čepek,který pro mě vždy evokuje naprosto nepříjemný pocit, jelikož má i takový "darebácký" xicht mě ničím ale naprosto ničím nezaujal...Téma a vůbec nějáký smysl jsem taky nepochytila. Asi se někomu budu zdát hloupá ale tento film prostě nikdy znova vidět nechci snad ani za milion. A nutno dodat, že chorály nazpívané k tomuto podivnému (nějákému) filmu jsou hrozné - troufám si to tvrdit jako celoživotní hudebník.. ()
Princip Eros a Tanatos ve Vláčilově podání, jak jinak než s hudbou velkého mistra. Psychologické drama s poválečnou tematikou drsného období naší země, které se koncem šedesátých let nebálo dotknout zakázaných témat. Další vzácný film československé kinematografie. ()
Atmosferická psychológia chaosu obdobia tesne po druhej svetovej vojne. Akoby odzrkadľovala situáciu, ktorá by sa za normálnych okolností nikdy nestala. Dovolím si tvrdiť, že tak ako sa Vláčil kedysi inšpiroval démonickému marazmu, ktorý vykresľoval Ingmar Bergman, tak práve tu troška odpozeral Tarkovského rannú tvorbu. ()
Komorní, neuvěřitelně silný a citlivý film. František Vláčil dokázal vytvořit neúprosnou atmosféru poválečného období, kterému vhodně zvolená hudba ještě více přidává na depresi. Základ úspěchu byl už ve scénáři, kde se povedlo vykreslit komplikovanou psychologii postav a následně i zvýraznit složitost a bezvýchodnost hlavní příběhové linie. V neposlední řadě musím zmínit herce, kteří (bez vyjímky) hrají přesvědčivě a přesně to, co bylo od jejich postav vyžadováno. "Adelheid" je pomalu plynoucí film, který uvnitř překypuje obrovským napětím a zároveň uzavírá Vláčilovu vrcholnou etapu historických filmů. 10/10 ()
Nejlepší film Františka Vláčila, který předčí i jeho kultovní Marketu Lazarovou. Tohle je atmosféra, kterou dokáže vytvořit jen František Vláčil, ty obrazy, ohromnej cit pro detail jako celek (jak říkal mistr Vláčil - " Člověk by neměl pracovat, ale tvořit "). A to vše se odráží v jeho filmech. Adelheid je prostě úchvatná podívaná a nejlepší drama odehrávající se na pomezí hranic těsně po skončení druhé světové války. ()
Tak já půjdu zase jednou proti proudu a tvrdím, že tenhle film až tak podařený není. Možná jsem ovlivněný nekvalitní kopií; má-li promlouvat hodně obrazem, moc se mu to nedaří, dobrá polovina filmu je ve tmě. Z filmu na mne nedýchla ona vlhká vlezlá zima, která na tom místě nutně musela být a která je pro příběh důležitá. --- Naivní hrdina uprostřed zdevastovaného lidství je ovšem velké téma. Vláčilův styl úsporných dialogů mám rád. Ale oproti starším, černobílým Vláčilovým filmům zde dost chybí ona síla obrazu, a konečně příběh samotný je dost přímočarý, od počátku beznadějný. ()
Drsný film z konce války Františka Vláčila a další nezapomenutelná herecká kreace Petra Čepka. ()
Vláčil mi podal "obyčejný" příběh v Adelheid svým klasickým hypnotizujícím a surovým způsobem s atmosférou kde by se dal i vzduch krájet. Čímž mi opět dokázal že se rovná opravdové světové špičce a já ho hltal od první minuty až do úplného konce. ()
Výtečné drama, které trochu upadlo v zapomnění, což je škoda. Vláčilovi se v něm podařilo výborně zachytit atmosféru naprosté osamělosti v poválečné době a opuštěné krajiny, kde bylo možné cokoli a člověk nikdy nevěděl, koho potká a s kým přijde do kontaktu. Ve velmi pomalém tempu vypráví silný příběh dvou lidí, kteří "na sebe zbyli" a byli de facto nuceni spolu vycházet. Snímek je unikátní i v tom, že najednou tu Němci nebyli za ty úplně špatné, ale Adelheid je zobrazena jako dívka, která byla vláčena dobou, nic závažného zřejmě neudělala, přesto bude potrestána. Výsledek by byl jen poloviční bez nádherné kamery Františka Uldricha, která krásné lokace zabírá vskuku parádně. Funguje i komornost, kterou Vláčil záměrně zvolil a vyjadřuje se velmi minimalisticky. V kontrastu s tím je pak opulentní hudba Johanna Strausse, která jen dotváří onu odcizenou atmosféru. Naprosto famózní jsou pak výkony Petra Čepka a Emmy Černé, kterým stačí spolu jen kooperovat a vůbec nemluvit a stejně řeknou vše, výborně jim přihrává především Jan Vostrčil, i když je samozřejmě až na druhé koleji. K dokonalosti pak chybí snad jen trochu větší spád a o trochu víc emocí, protože film je celou dobu zbytečně odtažitý. Jinak ale zasloužený a bohužel opomíjený klenot československé kinematografie. 85 % ()
Filmová báseň o beznaději a válkou zničených životech dvou (a nejen dvou) lidí. Musím souhlasit s DaViDem´82, že v černobílé by to mělo větší sílu, ale i tak ta síla lomcovala dveřmi. (Shodou okolností se film odehrává přesně tam, kde současný Alois Nebel a přestože i ten měl kořeny ve stejné době, ve které se odehrává Adelheid, a přestože černobílý byl, emocionální srovnání neexistuje.) ()
Možná právě tento Vláčilův film může být tím, který předchází filmům, které se dnes točí od Maďarska přes Rusko, po Írán (pitomá věta: možná / může), a které pustošivé povodně znázorňují kapkou vody (zde viz krvavé či ohnivé spektrum na vodě vytékající z kohoutku). Přesto je možno i tento český (bezesporu) komorní film vidět (otázkou je, zda oprávněně i v širších souvislostech – viz IMDb): "The expulsion of up to 3 Million people was accompanied by terrible massacres of civilians, whose perpetrators have been covered by the state afterwards through general amnesties". I když tohle zřejmě napsal Čech, tenhle problém Vláčil rozhodně neřeší ani nepopisuje. Körnerovou, potažmo Vláčilovou "bolavou patou" byla otázka, zda a za jakých okolností se srdce ztvrdlé (Dylan pěkně: heart as hart as leather - když už jsme u té angličtiny) nikoli zhrzenou láskou, nýbrž morálkou nadřazenosti (Hitler ani Trump s tím nemají co dělat), může (ob)měkčit a jaké důsledky to může (možná i musí) mít. To se jim podařilo a schéma (ve smyslu "zjednodušené znázornění struktury nějaké společenské nebo přírodní entity"), které si k tomu vybrali, je naprosto adekvátní. ()
V první řadě chci zmínit Zdenka Lišku - ty chorály, co jsou ve Vláčilových filmech, z toho mám vždycky husí kůži. Prostě geniální. Z filmu přímo kape těžký úděl doby ( natáčení též probíhalo ve velmi náročných podmínkách, na zdevastovaném zámečku v zimě ). Čepek nese a zdařile unese celý film. Herec s takovým charizmatem už tu asi prostě není. Černá je velmi zvláštní a zajímavá - určitě lepší než uvažovaná Hlaváčová. Atmosféru dokresluje i velmi tmavé pojetí obrazu. Vytknul bych jen vedlejší postavy - Vostrčil mi do toho nesedl vůbec a ožralka Landovský, škoda mluvit. Jen by mě zajímalo, jestli by Vláčil dokázal takové dílo natočit v "nelihovém" opojení... A zvlášt bych tu chtěl dát prostor svému rozhořčení nad tím, že Vláčilovi neumožnili svobodně tvořit. Nebojím se to nazvat zločinem komunismu. Podle E. Černé měl totiž FV připravených několik scénářů. V tomhle období byl totiž evidentně na tvůrčím vrcholu a soudruzi ho "zabili". Zcela jistě nás tak připravili o pár dalších perel české kinematografie. Ale abych byl spravedlivej - je dost možný že by dost těžko FV mohl tvořit i v dnešní době komerčních braků ( a to jsem slušnej :-)), kdy o všem rozhodují peníze. Kéž by přišel novej Vláčil !!! ()
Excelující Čepek (v čem tenhle člověk neexceloval?). On se pro tyhle role narodil. A jak už tady bylo párkrát řečeno, je škoda,že je film v barvách. Protože ten černobílej konec je naprosto dokonalej. 85% ()
Reklama