Režie:
Hirojuki MoritaScénář:
Reiko JošidaKamera:
Kentaró TakahašiHudba:
Júdži NomiHrají:
Čizuru Ikewaki, Jošihiko Hakamada, Aki Maeda, Takajuki Jamada, Jóko Honna, Acuko Tanaka, Hitomi Sató, Tecu Watanabe, Tecuró Tanba, Mari Hamada, Kenta Satoi (více)Obsahy(1)
Dívka Haru zachrání kocoura, který přecházel rušnou ulici. Tím ale uvede do chodu sérii fantaskních událostí, které ji přivedou až do království koček. Onen kocour totiž byl kočičí princ a jeho otec, aby projevil vděk, za něj chce Haru provdat. Pomoc před nedobrovolným osudem Haru nalézá v Kočičí obchodní kanceláři. Ta sídlí ve světě bytostí, které mají duši, tedy výtvorů lidské představivosti. Jedním z nich je i elegantní Baron, který se spolu s přízemním kocourem Mutou a chrličem Totem pokusí plánované svatbě zabránit.
Film Království koček vytvořilo věhlasné japonské animační studio Ghibli založené světově uznávanými velikány Hajaem Mijazakim a Isaem Takahatou. Vyprávění volně vychází ze staršího snímku společnosti Šepot srdce. Zde se poprvé objevily postavy antikvární figurky Barona a kocoura Muty, byť jen coby vedlejší motivy v civilním vyprávění. Diváci si je ale natolik oblíbili, že studio Ghibli dostalo nabídku vytvořit film, kde budou hlavními postavami. Z původního plánu na středometrážní snímek se nakonec projekt rozrostl do celovečerního filmu, když se ukázalo, že další dramaticky i charakterově nosnou postavou bude středoškolačka Haru, která musí čelit víru nechtěných událostí.
Režie byla svěřena animátorovi Hirojukimu Moritovi, který předtím pracoval na filmech Doručovací služba čarodějky Kiki a Naši sousedé Jamadovi. Scénář napsala Reiko Jošida podle komiksu od Aoi Hiiragi, autorky předlohy k filmu Šepot srdce. Království koček bylo po Šepotu srdce druhým filmem studia Ghibli, který nerežíroval žádný z jeho zakladatelů. Výsledné okouzlující dobrodružství to ale v žádném případě neochuzuje a civilnější či rozvernější tóny ve vyprávění přinášejí svěží ozvláštnění do jinak charakteristického rukopisu značky Ghibli. Království koček se stalo nejnavštěvovanějším japonským filmem roku 2002.
(Česká televize)
Recenze (86)
Kdybychom toto vytvořili u nás, říkali bychom si, jak jsme dobří, jaké to je lehké (a paradoxně na některých místech pozoruhodně nenápadně pochmurné), krásně animované, nápadité a občas i vtipné a satirické (naše tříletá prťata viděla poprvé předevčírem - a dnes viděly už pětkrát). Jenže to nevzniklo u nás, ale v japonském studiu Ghibli. Z pohledu tohoto studia se jedná o nejslabší kus (prostě proto, protože ostatní věci od Ghibli jsou tak dobré). Není to fantasy, není to sci-fi, není to romance, ba ani drama, je to čistá pohádka. Vyprávění o dívce, která zachrání kočičího prince a následně začne být zahrnována dary, o které ani nestojí, aby měla být nakonec za prince provdána. Zajímavý je prvek kočičího barona a tlustého bílého kocoura, který se objevil už ve Whisper of the Heart (tam se však jednalo o obyčejnou sošku a obyčejného kocoura). ()
Sedmého dne pak Miyazaki spočinul a řekl svým učedníkům: "Tak, chlapci a děvčata, já teď odjedu na dovolenou a vy mezitím ukažte, co jste se naučili. Morito, ručíš mi za to, že tu z toho nezbude kůlnička na dříví." Poté, co se Mistr navrátil ze svého kráčejícího hradu, se k němu učedníci seběhli a nadšeně mu ukazovali, co vytvořili. Byl to příběh pěkný, vcelku poučný, i když trochu zbytečně, a byl zabydlený sympatickými postavičkami, které jako by Mistrovým vlastním z oka vypadly. Měl i nápady prodchnuté originalitou a fantazií, a hudbu, která ucho těšila. Ale scházela mu lehkost, samozřejmost toho jeho zvláštního světa, a Miyazaki viděl, že se tentokrát dospělí nebudou moci vydat na výpravu spolu s chytrými hrdiny, jejichž osud bude pro ně překvapením... zabolelo jej z toho u srdce, ale radost v očích "jeho dětí", všech těch, kteří se tak snažili, mu zabránila změnit se opět v Mistra a ukazovat učedníkům nedostatky jejich výtvoru. I řekl Miyazaki: "Pracovali jste usilovně, moji milí, a děti budou vaším dílem potěšeny." A oddaná srdce učedníků naplnila se radostí, neboť laskavá Mistrova slova jim dala nevnímat to, že nebylo řečeno ani slovo o rodičích a jejich čase, který je v Království koček stěží víc nežli ztracený. Však takový je Mistr Pohádkář, ten, jehož by si všichni přáli mít v dětství večer co večer vedle své postele, aby jim vyprávěl... Tak a to stačí, šup spát. Jinými slovy - ano, je to Studio Ghibli, a v jeho parametrech jsme skutečně dost daleko od špičky, ale na druhou stranu - zkuste oponovat tomu, že bychom si mohli gratulovat, kdyby všechny animované filmy byly alespoň takovéhle. Sedmdesátku si to zkrátka zaslouží, zvlášť proto, že bych se klidně podíval ještě jednou... i když určitý osten vzpomínky na Miyazakiho vlastní práce mě při tom určitě bodat bude. Rozpory, rozpory, ale takové už sedmdesátkové filmy jsou;) ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $52,570,526║ Animačne to je taká zaužívaná Japonská klasika, takže v tomto smere spokojnosť, len príbeh nič prevratné za celú dobu neponúkne, taký oddychovka bez väčšieho dejového efektu. /55%/ ()
Ani v tom nejpoučnějším módu Studio Ghibli neselhává a skrze úžasné charaktery (Baron), překvapivé množství hlášek (při honičce v labyrintu jsem slzel smíchy) a dojemný soundtrack jsem jen překvapeně zíral na to, jak komplexně tahle kratičká pohádka funguje, byť na více než podobném konceptu jako o rok starší Cesta do fantazie. Nebýt neodbytného pocitu, že ve finále funguje Království skoro jako první díl nějakého pořádně výpravného seriálu, okořením hodnocení maximální várkou, i takhle ale zůstanou na cestu roztomilé Haru vzpomínky maximálně pozitivní. ()
Miyazaki to sice není, ale přesto je to dost hezký pohádkový příběh, který nenudí a ještě připomene zdařilé přísloví "pro dobrotu na žebrotu". Velmi charismatická je postava kočičího barona. 3,5* ()
Pár překvapení... ()
Intersonic u nás vydal další anime, za což mu dík, jen nechápu, proč namísto některého z mnoha výtečných titulů zvolil zrovna tohle béčko, které je skutečně pouze pro děti, je prosto hlubší myšlenky i popracovanějších charakterů a pověsti studia Ghibli zůstává hodně dlužno. ()
No, asi vďaka tomu, že nepozerávam toľko japonských anime a aj kvôli pomerne dosť krátkej stopáži, čo robí film svižným a nenudiacim, sa mi tento fantasy príbeh celkom páčil. Jednoducho za tých pár minút sa toho ani nedalo veľa pokaziť. Miestami je to vtipné, postavy sú príjemné a graficky to všetko pekne ladí. 70%. ()
Pro mne první opravdové zklamání z produkce studia Ghibli -- Howlův hrad sice taky nic moc kvůli chaotickému scénáři, ale stejně o třídu lepší než toto. Bohužel, animovaný film dělá příběh a ne hezké obrázky... a převzetí dvou koček z jiného filmu + kýčovité schema je až moc laciné... ()
Neko no ongaeši mi připomíná korejskou Mari iyagi. Taktéž je zde prostý příběh, dospívající hrdin(k)a a výlet do jiného světa. Oproti Mariině snovosti je však pohádkovější a humornější. Celkově příjemná podívaná, jejímž nejlepším momentem je pro mě výborný nápad s neobvyklým závěrečným schodištěm. 7/10 ()
Keď v animovanom filme o hľadaní samej seba a prekonávaní strachu čeliť nepríjemnostiam sa zjaví táto pravda pomocou barličky v podobe vety: "No vidíš a teraz si sama sebou !" a nie prostredníctvom prvkov, kreslenému filmu vlastným, čosi nie je úplne v poriadku. Uvedený základný nedostatok sa prejaví viackrát v priebehu deja, no aj tak sa mi Kráľovstvo mačiek celkom páčilo. Roztomilé ladenie teplých farieb, s dominujúcimi odtieňmi zelenej a žltej, spôsoby presunu medzi paralelnými svetmi a práca s detailom, patrili ku kladom. V myšlienkovej rovine potešili, v príbehu primárne určenom malým deťom, pochybovačné úvahy o tom, či je naozaj správne počúvať každý hlas do bodky, alebo naznačenie skutočnosti, že vďaka za prejavené dobro sa často nevhodne zameranou horlivosťou zachráneného stáva skôr neželaným obťažovaním. 70%. ()
Slabší film z malé tvorby Hiroyuki Morita, s porovnáním Miyazakiho hodně daleko. Příběh nijak zvlášť zajímavý a dobrý pocity z grafického hlediska vysloveně nebyly. Kočičky hold nepředly. ( Hodnocení: 4/10 ) ()
Méně povedené pokračování filmu Whisper of the Heart. Jeden z mála filmů studia Ghibli, který nenatočil ani Miyazaki, ani Takahata. - Dva hlavní kočičí hrdinové z Šeptání srdce se opět objevují. Tentokrát v ryze fantastickém příběhu holčičky Haru, která zachrání kočíčího prince a za odměnu si ho musí vzít a sama se stát kočkou. - Šepot srdce mě přes svůj jednoduchý a nevinný příběh zcela okouzlil a proto jsem se na tento film dost těšila. Nakonec byl pro mě bohužel zklamáním. Kočičí baron a jeho tlustý pomocník jsou sice stále moc roztomilí. Dokud však vystupovali v Šepotu srdce, zůstával jejich životní příběh zajímavým tajemstvím a bylo tak asi lépe. Přesto však není ztrátou času se na tento film podívat. Hlavně v jeho první třetině jsem se dost bavila. Scéna, v níž se kočičí princ poprvé postaví na dvě zadní a začne mluvit je skutečně povedená a řádně fantaskní. Roztomilá jsou také první nedorozumnění plynoucí z jiného pohledu koček a lidí na to, jak projevit někomu vděčnost. ()
Roztomilá pohádka plná barvitých kočičích hrdinů, kteří pro dobrou hlášku a povedenou skopičinu nechodí daleko. Okouzlujícím zážitkem je už jenom pozorovat, jaké šílenosti se po celou dobu snímku na televizi odehrávají - výborná sobotní odpočinková záležitost! ()
Tento snímek velmi volně navazuje na úspěšnou ghibliovku Whisper of the Heart. Jediné, co oba filmy spojuje, jsou dvě kočky - vznešený Baron a tlustý Muta. Narozdíl od předchozího filmu ale není Baron jen figurkou a Muta obyčejnou kočkou. Do jejich malého světa vstupuje stydlivá Haru, které byl právě "vnucen" sňatek s kočičím princem. Jen oni dva (a jejich přítel havran Toto) ji dokážou pomoci nejen od svatby ale i stydlivosti. Králoství koček je tedy opět dobrodružným příběhem (nyní ale více pohádkovým) o hledání odvahy a především sebe sama v obtížné době dospívání... Po zhlédnutí jsem se bohužel nemohla ubránit starému známému (nejen) filmovému pořekadlu: "Dvakrát do jedné řeky nevstoupíš". Bohužel toto pravidlo platí i pro tak neomylné Studio Ghibli. V čem se ale stala chyba? Jednoznačně ve scénáři, kterému chybí větší propracovanost a nápaditost. Ten měl pod palcem Reiko Yoshida, který má zkušenosti převážně se seriály a průměrnými filmy (např. Digimon). Ač se viditelně snažil, nedokázal napodobit pro Ghibli tak typicky milý, s lehkostí vyprávěný příběh plný humoru i ponaučení. Na druhou stranu je značně obtížné (snad i nemožné) překonat Hayaa Miyazakiho (jehož scénářem se pyšnil Whisper of the Heart). Další problém vidím například v lacině kýčovitém ztvárnění světa králoství koček. Hiroyuki Morita bohužel nezvládl svůj celovečerní režijní debut tak dobře jako Yoshifumi Kondô (který bohužel tři roky po natočení Whisper of the Heart zemřel). Já jen doufám, že toto pro mě zatím nejhorší (ne však špatné) anime z dílny Ghibli představuje tu nezbytnou výjimku potvrzující pravidlo. ()
Toto anime je pro mě nečekaný zážitek. Čekal jsem průměrnou pohádku, ale ve skutečnosti se jedná o velice vydařený rodinný film. Rozhdoně se tedy nejedná o béčkovou produkci. Důkazem toho je například vysoce kvalitní animace nádherných postaviček. Tento film se rozhodně může srovnávat s některými rodinnými kousky samotného velkého Myiazakiho, např. My Neighbor Totoro, či Kiki´s Delivery Service. I zde můžeme vidět mraky nevídaných postaviček, a jiných nápadů. Typický japonský gejzír originality a nápadů. Považuji tento film za vydařenější, než jeho volný první díl Whisper of the Heart. ()
Na to že mám ráda anime, mě tohle nějak neoslnilo. I proto asi nadhodnocuju ()
Keď som bol menší, bola to moja hneď po Ceste do fantázie najobľúbenejšia japonská rozprávka. K tomu nebudem nič dodávať ani na tom meniť. A basta. ()
Příběh o dívce Haru, studentce střední školy, která jednoho dne zachrání kocourka (princ Lune) od přejetí nákladním automobilem a zjišťuje, že rozumí řeči koček. Dostane se jí poděkování od kočičího krále a mnoho dárků, ale zároveň na ní ještě jeden nechtěný v podobě svatby s kočičím princem čeká . . . ()
Příjemná pohádka, která sice nevyniká výjimečnou animací ani příběhem, přesto ale na mě po dlouhém dni zapůsobila jako milé pohlazení na duši. ()
Reklama