Režie:
Lars von TrierScénář:
Lars von TrierKamera:
Anthony Dod MantleHrají:
Nicole Kidman, Harriet Andersson, Lauren Bacall, Jean-Marc Barr, Paul Bettany, Blair Brown, James Caan, Patricia Clarkson, Jeremy Davies, Ben Gazzara (více)Obsahy(2)
Další z variací na téma lidské dobroty a zla od kontroverzního dánského režiséra Larse von Triera s Nicole Kidman v hlavní roli. Děj se odehrává v Dogville, bohem zapomenutém městečku někde v americkém Coloradu. Sem přichází Grace hledat úkryt před gangstery, kteří ji pronásledují a chtějí zabít. Místní intelektuál a spisovatel jí poskytne ochranu a přesvědčí obyvatele městečka, aby uprchlici přijali. Za jejich pomoc se jim má odvděčit domácími pracemi. Situace se však pro Grace komplikuje, když gangsteři zachytí její stopu až v Dogville. S rostoucím nebezpečím začínají obyvatelé městečka klást stále vyšší nároky na Gracein dík. To, co se zpočátku jevilo jako velkodušná pomoc, se postupně mění na využívání. Trier se při tvorbě filmu nechal inspirovat Trojgrošovou operou Bertolta Brechta, celý děj zasadil do ateliéru s minimem kulis, kde vytvořil stylizovaný fiktivní svět na psychologické přesvědčivosti charakterů a jejich hereckém ztvárnění. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (657)
Je to perfektná umelecká dráma od Larsa von Triera. Má výborný príbeh o žene, ktorá je na úteku pred gangstermi a práve narazí na menšie mestečko v Colorade, ktoré si žije svojim vlastným životom. Miestny mladík jej ponúkne možnosť tu zostať a podarí sa mu presvedčiť aj ostatných obyvateľov, pričom za risk, ktorý kvôli tomu podstupujú od nej žiadajú len menšiu výpomoc, čo jej ale vôbec neprekáža a konečne je skutočne šťastná. Lenže obyvatelia od nej začnú požadovať stále viac a ju to začne postupne ničiť. Spracovanie je ale skutočne vynikajúce, ešte spočiatku som si k tomu nevedel urobiť jasný postoj a skôr som sa prikláňal k tej horšej možnosti, keďže dej na prvý pohľad ani nepôsobí až tak atraktívne, ale hlavne tá forma v takom až divadelnom štýle, kedy musia herci mnoho vecí len predstierať ma zaujala len ako taká jednoduchá atrakcia a filmu som veľké šance nedával. Ale po tej úvodnej dvadsaťminútovke som si na túto nezvyklú formu prakticky úplne zvykol, dej začne byť zaujímavejší a po chvíli ma to už úplne pohltilo, všetky postavy sú dostatočne odlišné, zaujímavé a majú svoj priestor, skvelo podaná je tá ich postupná premena a vzťah medzi nimi a samotnou hlavnou hrdinkou, po celý čas to tak príjemne pomaly graduje a skutočne som nečakal, že tá zmena správania sa voči hlavnej hrdinke sa dostane až na takúto úroveň, čo tomu dodá omnoho silnejší náboj. Neskoršie som už naplno dokázal oceniť aj tú formu, ktorú Trier výrazne využíva vo svoj prospech a nie len ako tú spomínanú atrakciu, ako som pôvodne očakával, pretože takto to získa úplne inú atmosféru, ktorá je hlavne v druhej polovici už dosť hustá a všetko to ukončí poriadne nekompromisný záver, ktorý už ani nemohol byť lepší. Takže aj napriek tomu, že film trvá takmer tri hodiny a odohráva sa len na minimálnej ploche ma ani na okamih nezačal nudiť, práve naopak, veľmi ma to bavilo a kľudne to mohlo trvať aj dlhšie. Herecké obsadenie je výborné, skvelá Nicole Kidman v jednej zo svojich najlepších úloh, ideálna zostava obyvateľov mestečka, z ktorej najviac vyniká Paul Bettany a v malej úlohe poteší aj James Caan. Réžia a technická stránka sú perfektné, za toto má Lars von Trier môj veľký rešpekt, ten jeho originálny prístup a prekračovanie bežných hraníc si ma tentoraz veľmi získali. A celkový dojem podporuje aj dobre zvolená hudba. Tak toto ma teda mimoriadne príjemne prekvapilo, vôbec som nevedel, čo môžem očakávať, ale dopadlo to najlepšie, ako len mohlo, vynikajúci film. 88% ()
Triér ma doposiaľ uchvátil len v dvoch prípadoch (Melancholia, Antichrist). Tento spôsob takmer divadelného spravovania ma teda veľmi nezaujal. Myslím že "Dogville" vďačí za svoje vysoké hodnotenie najmä "umelcom", ktorí "žerú" všetko čo vyzerá inak ako klasická tvorba. Pre mňa bol tento snímok stratou času, ktorý nedokázal napriek skvelému hereckému obsadeniu vyvolať žiadne z očakávaných pocitov. ()
Klasická stavba odkazující k antickému dramatu se širokým záběrem expozicí počínaje a katastrofou konče, je vyprávěna v tomhle experimentálním filmu dánského režiséra Larse von Triera v rozvolněných intencích filmařského manifestu Dogma 95. Z manifestu vycházející Lars von Trier, který tak očesal svou filmovou produkci o vše přebujelé a přebytečné, v tomto případě to znamenalo, že zavrhl natáčení v nákladných exteriérech i interiérech a celý film natočil v jakési obrovské ztemnělé hale, jejíž černé pozadí evokuje divadelní scénu a kde nejsou ani žádné kulisy, ty byly nahrazeny bílými čarami na podlaze, které symbolizují domy, ulici, zahradu a dokonce i psa, jehož štěkot se ve filmu sice ozývá, ale jeho fyzická existence byla nahrazena pouhým bílým kruhem na asfaltu... Tedy čistě divadelní mizanscéna. Ale přesto tvůrce filmu sáhl při obsazování rolí po Nicole Kidman, prvořadé hollywoodské star, která ovšem pod jeho vedením podává strohý, velmi ukázněný herecký výkon, očesaný o veškerá mainstreamová herecká klišé. Celé toto novodobé antické drama je zasazeno kamsi do dvacátých či třicátých let v USA a vestavěno do archetypu klasické filmové gangsterky. Co ale především ční z tohoto filmu, je morální směrování hrdinů a hlavně stěžejní protagonistky a otázky týkající se viny. Jakási postmoderně sofistikovaná filmová variace na Dostojevského Zločin a trest. Pro diváka velmi namáhavé, komplikované a šifrované, více divadelní než filmové dílo, vyžadující divadelní pozornost a divákovu ochotu a um pracovat se symboly, náznaky a četnými aluzemi. Navíc velmi složitá stavba textu již ve scénáři a sice nekomplikovaný, leč symbolistní děj, dělají z tohoto filmového experimentu Larse von Triera film, který není určen pro běžného diváka v kině. A to je možná jeho jediná slabina... ()
Lars von Trier je můj soukromý Personal Jesus! Je skvostný a nepotřebuju k tomu rekvizity, abych vás o tom přesvědčil. Jeho genialita budiž teď vypovězena: měsíc září nad Dogvile. Městem, které se vydává za téměř Stepfordský, prochází Nicole Kidman v norkovým kožichu. Pod nohama ji křupe...co vlastně, když se celý film odehrává v obrovském hangáru? Divákova fantasie pracuje na plný koule! Žádný dvěře, žádný větší záchytný body, které by vám dopomáhali dovytvářet si dogvillskou atmosféru. Přesto jste nabuzeni. Kamera pomalu prolétavá nad městem, nad lidmi a jejich osobními problémy. Po celý film se vlastně nic moc neděje, ale....sakra...pořád nedýcháte a Trier toho využívá ve svůj prospěch. Rozbíjení dřevěných panenek je jen špičkou ledovce a když film dospěje k vynikajícímu finále, čekáte všechno. Třeba i to, že Nicole ve městě zůstane. Trier sere na divákovo korektní myšlení a jednou větou rozhodne o všem... Diváka spolu s jeho myšlenkama zastřelí. Nad Dogville v tu chvíli vychází zakrvácený měsíc, který je symbolem zkázy. Šílený je slabý slovo.__ Možná mě Trierovo město nerozbilo jako jeho ostatní filmy u nichž jsem měl problém vydrežet do konce (důvod- neuvěřitelná emotivní bomba!), ale o to víc si Dogville vážím. Je hodně minimalistický a prostě celkově nutný ke shlédnutí. Když už nic, tak si uvědomíte, jak jsou lidi nevyzpytatelní... 90% ()
Velký Dán se v rozsáhlé filmové koprodukci zaměřil na ne příliš vlídný pohled na lidskou přirozenost. Zdánlivá idyla zapadlého amerického městečka, které je opravdu ryze venkovanské, nešetří nikoho. Tajemná kráska, která se během natáčení pohybuje vlastně v přípravně výpravy, v sídlišti a v jeho domech i zákoutích, obnažuje tímto způsobem nejen sebe samu, ale i své okolí. Zdánlivě pevně sevřená komunita, náležitě vyděšená z opakovaného objevování policistů a gangstrů v nikdy předtím nevídané koncentraci, mění postupně svůj počáteční přístup k mladé ženě z jisté vlídné shovívavosti do faktického otrokářského vztahu. Pohlavní zneužívání, opakované znásilňování jinak zbožnými muži je jeho další formou. Strmý obrat o 180 stupňů, kterým se pronásledovaná mladá žena mění v "kmotra naruby" v závěru díla, zcela obrací noty, jež si tito mravní zkáze propadlí "malí" slušní lidé připravili. Závěrečná jatka, kterými mladá žena mírou vlastní krutosti předčí nejen dosavadní věznitele, ale i svého brutálního otce, Trierův pesimistický náhled na temné stránky lidské povahy vystupňovává do závěrečného akordu. Akordu zmaru, pesimismu, do formy, která svůj obludný obsah obléká do přátelsky invenční postmoderní formy. Divadlo - smiřme se s tím - se nemusí omezit jen na jeviště. Je ho plný svět, někdy i plný film. ()
Galerie (61)
Photo © 2003 Lions Gate Films
![Dogville - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/722/159722550_e9878f.jpg)
Zajímavosti (19)
- Dogville je první film zamýšlené von Trierovy trilogie „USA – Krajina možností“. Následovat ho měli Manderlay a nezrealizovaný Washington. Nicole Kidman měla původně ztvárnit tu samou postavu ve všech filmech, ale v Manderlay nakonec ztvárnila Grace herečka Bryce Dallas Howard. (imro)
- Paul Bettany se vzdal role sériového vraha Francise Dolarhydea (známého pod přezdívkou Tooth Fairy, víla Zuběnka) ve filmu Červený drak (2002). Nabídku této role dostal s největší pravděpodobností díky svému strhujícímu výkonu gaunera-psychouše z filmu Nejlepší gangster (2000). Bettany nicméně odmítl ve prospěch Larse von Triera, který mu nabídl (v porovnání s Červeným drakem) mnohem hůře placenou, avšak zajímavější práci. (13_11)
- Nicole Kidman měla být během natáčení odloučena od ostatních herců kvůli charakteru jejich postav, ale jednou je všechny pozvala na šampaňské a kaviár. (Morien)
Reklama