Režie:
Lars von TrierHudba:
Joachim HolbekHrají:
Udo Kier, Kirsten Olesen, Solbjørg Højfeldt, Baard Owe, Dick Kaysø, Mette Munk Plum, Henning JensenObsahy(1)
Televízny film z dielne najvýznamnejšieho súčasného dánskeho režiséra Larsa von Triera vychádza z poznámok a scenára legendy dánskeho nemého filmu Carla Theodora Dryera, ktorý snímku nestihol zrealizovať. Film je osobnou interpretáciou antického mýtu, vzdáva hold legende samotnej, dielu Dryera i ére nemého filmu. Trierovi sa s minimálnym scénografickým arzenálom podarilo pretlmočiť nadčasový odkaz mýtu o Médei a o jej tragickom osude. Režisér preniesol dej z antického Grécka do doby temna na severe, kde nehostinná príroda poskytuje nádherné a ťaživé obrazy vnútorných stavov hrdinov legendy. Von Trier si za film vyslúžil Prix Jean D Arcy. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (47)
Pro mě je Trierův styl těžko stravitelný. I v tomhle případě by možná bylo lepší přečíst si Euripidovu hru Médea a pak se nějak vyjádřit ke zfilmování poměrně obtížného námětu. Nicméně průměr to rozhodně není a hned zkraje se prolíná láska a něha v podobě dotyků prstů na tváře, rty........to.byla úchvatná podívaná. Jistě, že pak následovala žárlivost, která se proměnila přímo ve zrůdnost Médeovy ženy a to takovým způsobem, že to lze jen těžko pochopit. Vše probíhá v atmosféře zlatavé vlnící se trávy, vody a kamene, oparu, či mlhy a to umocňuje celé toto drama na maximum. Krásné, drsné, těžké a drásající......pro mě určitě. ()
Antické drama přenesené do kulis raného středověku. Místo vzdušných svatyní chladné hrady, místo tóg hadry a brnění... Přesto Lars von Trier dokázal, že tenhle příběh zoufalé a zrazené ženy je naprosto univerzální a pokud ho režisér dokáže pojmout vizuálně zajímavě (což Trier dokáže), neztrácí nic ze své působivosti. Naopak, do nemilosrdné severské krajiny zapadá naprosto přesně. Scéna obětování dětí je natočená tak drsně a otevřeně, jak to jen Lars von Trier umí. Filmové drama v plné síle... ()
,,CO SE CHYSTÁŠ UDĚLAT, MÉDEO?“ … ,,PŘEMÝŠLÍM O DĚTECH... A SOBĚ.…“ /// Vezměte legendu o Médeie a vzpomeňte, kterak Iáson zatoužil po mladým mase (voni říkaj, že po moci, ale co vám budu vyprávět…). Divadlo pro náročnýho diváka, v němž dialogy týhle paní jsou fakt dramatický. Lars von Trier už tehdy věděl, že jeho místo je v temnejch filmovejch kobkách, ve kterejch může nechat trpět umírajícího koně nebo … . Pastva pro artově morbidní obecenstvo, ve který mě bavila spíš ta druhá půlka, kde se už míň ,,básní“ a víc koná. Možná, že ten sugestivní závěr mnohé dožene ke 4*, ale já přesto říkám, že je to moc dlouhý! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Páč Carl Theodor Dreyer a Lars von Trier jedno jsou. 2.) Říkají mi Médeia. (Ty krávo, tys ji trumfla! Cinkni Trierovi…) 3.) Thx za titule ,,chulimanga“ a ,,vopalka“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Mrazivá Trierova "jednohubka". Vizuálně naprosto vytříbené a dějově skoro strhující. ()
Jestli některý film popisuje šílenství ducha, tak tento. Život není jen nekonečné utrpení, pokud si ho z něj neuděláme sami. O to víc mi přijde obdivuhodné, pokud se takto někdo rozhodne a jde důsledně až na dřeň. Udělala to Medea a dělá to i Trier, proto není divu, že po jejich společném projektu by se jeden nejraději zabil skrze svou vlastní malost nebo vzal poustevnickou hůl a plášť a navždy se toulal končinami filmu. ♥♥♥ http://www.youtube.com/watch?v=BTSQYZ-96Kw ()
Neuvěřitelně těžký a silný film. Musel jsem si jej dlouho promítat před očima, abych nakonec došel ke svému hodnocení, protože Médea je přesně ten film, který se pohybuje přes všecny hodnocení - i když asi vyjma prvních dvou. Vizuálně je Médea naprosto dokonalá, což vzniklo překopírováním na video a pak zpět na film - tento postup, ale v méně drastické formě použil i u filmu Město bohů. Ale jak už jsem říkal, je to opravdu těžká látka... ()
A toto bolo čo?! Nie často sa mi stáva, že sa výrazne odlišujem hodnotením od výsledného hodnotenia užívateľov, ale takto dramaticky je to snáď prvýkrát. Neskutočne monotónne dielko, takmer bez hudby a akéhokoľvek dramatizovania jednotlivých scén. Tie však väčšinou aj chýbajú, takže sa nemá čo dramatizovať. Tento film mi nedal proste nič. Často prechádza až do absurdnosti, nenaviazal na seba ani štipku môjho citu a viem absolútne a viem istotou povedať, že už ho určite nikdy nechcem vidieť. Jediná mierne pozitívna vec bola kamera a Udo Kier. 20%. ()
Medea oproštěná od běžných atributů, přenesená do strohé formy, doplněná netypickou symbolikou (běžící kůň, letící ptáci, vítr, poušť ...) A právě o to působivější. V raných dílech Larse Triera je čitelný vliv Bergmanův, přesto však zůstává svůj, originální. ()
Zachmúrená Médea sa plaví na langskipe po špinavom a studenom Baltiku, Glauké si líha na posteľ vo vikingskom dlhom dome a čas sa vlečie... Starý grécky mýtus vytrhnutý zo svojho prirodzeného prostredia ma teda z nudy nevytrhol, naopak privodil takmer endogénnu depresiu. Neviem, či farby tohto filmu boli schválne patinované alebo sa do nich bez servítky zahryzol zub času, ale k sledovaniu chýba už len položiť na vrchol televízora alebo počítača háčkovanú bielu dečku. ()
Scéna s věšením děcek je geniální... (v původním scénáři od Dreyera tam bylo, mám takový pocit, trávení nebo podřezání (teď nevim) - Trier má asi radši provazy (viz Tanec v temnotách) :-) ()
Lars von Trier je jedním z nejoriginálnějších žijích režisérů. Téměř každý film dokáže pojmout zcela odlišně a přesto zůstat svůj. Medea je, pro Triera netypicky, film výrazný zejména epickou kamerou a prací se zvukem. A s ohledem na to, že se jedná o klasický televizní formát, tedy obraz 4:3, je obdivuhodné co dokázal kameraman při těchto omezeních z obrazu vyždímat. Záběry pusté severské krajiny, či moře velice vkusně pomáhají dotvářet ponurou atmosféru filmu. Při scénách dialogů naopak Trier prokazuje smysl pro kompozici, tím jak rafinovaně a snímá obličeje herců připomíná i nejlepší díla mistra Ingmara Bergmana. Pozoruhodná je i práce se zvukem, kdy je momentální rozpoložení postav demonstrováno zvukem jejich dechu. Až by se dalo říci, že v Medee převládá forma nad obsahem, což je u Triera opravdu unikát. Bohužel se dá říci, že je tento film vysloveně o režisérovi, protože herci jsou zde téměř na úrovni statistů, jelikož jejich herectví zde se povětšinou „smrsklo“ na strnulé výrazy a chladné pronášení replik, což je trochu škoda. Každopádně fanoušci režiséra rozhodně zklamáni nebudou. ()
V první půlhodině jsem měla aspoň třikrát chuť ten film vypnout - děj o ničem, mě rozhodně neoslovující monology a k tomu všemu nesympatická až odpudivá hlavní představitelka. Ale nevypla jsem, protože Trierova kamera je skvělá - hra se světlem a stínem, odrazy slunce, průhledy vodou, triky s plátnem. Oproti tomu druhá polovina je naprosto fantastická! Děj nabere ďábelský spád - Trier divákovi servíruje dechberoucí obrazy (scénu s cválajícím a následně umírajícím koněm jsem si pouštěla několikrát), gradující Medeino šílenství a Jasonovo zoufalství člověku nedovolí spustit oči z obrazovky a pak přijde to finále. 3/5 ()
75 minút brutálnej nudy. film pôsobí ako diplomovka na tému "ako navodiť správnu atmosféru k vnútornému stavu hrdinov". By ma zaujímalo, koľko dánov toto vzhliadlo v dánskej televízii a koľko to vydržalo dopozerať. No aspoň sa tu Trier naučil poriadne vešať, čo mohol neskôr využiť vo veľkej produkcii. Plagát k filmu vyjadruje jeho večný optimizmus....:) ()
Hodně neobvyklá TV inscenace starořecké klasiky rozložena do sugestivních obrazů se vymyká snad všemu, co jsem z tvorby Larse von Triera viděl. Za sebe bych se však nebál přiřadit Médeu k tomu nejlepšímu, co kdy tento kontroverzní dánský režisér natočil. Přestože již zde se začíná plně projevovat von Trierova záliba v ženských hrdinkách zahnaných do absurdně krutých a vyhrocených situací a v závěrečné myšlence zahání do naprostého temna i celé lidstvo, bylo fascinujícím zážitkem sledovat antickou tragedii v ojedinělém zpracování. Zdánlivý minimalismus ve výpravě, který pomáhá zasadit děj do neurčitého prostředí i doby, se kloubí se záběry na celé moře, poušť, pole, odkvětlou louku, cválajícího koně, kráčející poutníky s koněmi... a já byl do toho nelíbivě, přesto poeticky ztvárněného prostředí temných a nekonečných prostorů a působivých symbolů rázem pohlcen a napjatě sledoval staletou tragedii krutosti. Po dlouhé době jsem měl příležitost potvrdit si, jak nadčasová síla z dávných antických děl dýchá nebo dýchat může, pokud režisér dodá takové předloze originální formu, učiní starý příběh poutavým, ale zároveň zachová s ohledem na původ jistou tajemnost, vypjatost i stylizovanost a neznehodnotí původní dílo přehnanou modernizací. Přístup von Triera k Médee je odlišný, než přístup Jancsóa k Elektře, ale v obou případech se za mě neotřelé zpracování povedlo (tedy u Jancsóa: až na ten závěr)... [80%] ()
Ak má režisér "oko" na lokácie a talent, antická dráma dokáže byť aktualizovaná aj napriek predsudkom, že už po tých pár storočiach nemá čo povedať. Neskoršie TRIERove opusy nemusím. Toto je ale výnimka. (12.9.2007) ()
For Me 85% ()
Lars von Trier sa odklonil od typických znakov a tém, ktoré ho definujú ako osobitého tvorcu a vytvoril Médeu ako poctu ďalšiemu filmovému velikánovi, dánskemu režisérovi Carlovi Theodorovi Dryereovi. Tí, ktorý mali možnosť vidieť nejaký Dryereov film vedia čím bol tento tvorca povestný a osobitý. Jeho záľuba v detailoch, úzkych priestoroch aby vynikla mimika hercov a využívanie prírody ako ďalšej postavy - čo je jeden z typických znakoch nemého obdobia v severských filmoch, preniesol aj do svojho nikdy nezrealizovateľného scenára, ktorý sa rozhodol Trier sfilmovať a vzdať tak osobitý hold tomuto velikánovi. Myslím si, že film nemohol dopadnúť lepšie. Krásne využitie detailov a prostredia, ktoré tranformuje jeden z najznámejších mýtov a prezentuje ho súčasnému divákovi ako severskú legendu. Vizuálne zobrazenie obrazov je efektné a ako sme u Triera zvyknutý pútavé a zaujímavé. Rozhodne stojí za pozretie. ()
Moc ponuré, rozvláčné. To je zkrátka Lars.Víc jak tři to nebude. ()
Věšení dětí není zrovna moje záliba, přesto von Trier zase znovu dokazuje, že z lásky je v jeho filmech možné úplně všechno. ()
Nenávisť silnejšia ako materinská láska.... 5* ! Božemoj, ja som asi vážne mizantrop a sadista. ale v skutočnosti ma na filme nedostal ani tak samotný krutý príbeh, ale tá monštruózna štylizácia, ktorej sa Trier neskôr zriekol vo svojej slávnej Dogme 95 ... ja som v tých obrazoch videl snáď "všetkých svatých", od Ejzenštejna cez Paradžanova, Tarkovského až po Bergmana :-) ... ale nedajte sa zmiasť mojimi smajlíkmi, tento film vás nechá udusiť sa bahnom zradných pobrežných bažín, a vietor vo filme večne vanúci rozpráši váš ľudský popol do šírej prázdnoty.... a jediné čo vás udrží pri vedomí bude záverečný epilóg, nad ktorým si budete (asi) lámať hlavu :-/ ()
Reklama