Režie:
Václav VorlíčekKamera:
Josef StřechaHudba:
Svatopluk HavelkaHrají:
Blažena Holišová, Ilja Racek, Stanislav Remunda, Věra Bublíková, Jitka Herešová, Vlastimil Vondruška, Svatopluk Skládal, Karel Hovorka st., Jiřina Bílá (více)Obsahy(1)
Marie si dlouho nedokáže připustit rozvrat dlouhého manželství a věří, že se její muž k ní vrátí... (oficiální text distributora)
Recenze (21)
„Jak spolu souvisí láska a zákon? Není tu někde chyba? V tom zákoně nebo v nás?“ Příběh Marie (výborná Blažena Holišová) je trošku jiný, než jak jej popisuje oficiální text distributora. Marie není jen pasivní přihlížeč rozpadu svého manželství, ona od jistého momentu (od odchodu svého muže k jiné ženě) aktivně navazuje jiný vztah a sama též iniciuje oficiální rozvod. Václav Vorlíček mě tímto filmem dost překvapil, protože takový typ (psychologicky laděného) filmu on normálně netočil. Co se mu určitě povedlo, je kamera, která občas zajímavě krouží kolem. I hudba Svatopluka Havelky k atmosféře filmu hezky sedí. Snad jen jsem moc nepobral konec. Nejdříve ten nový milý Marie říká, že by si ji i vzal a přiznává tak, že mu nestačí už jen "oáza", velmi rychle však film končí tím, že dotyčný vrací Marii klíč od bytu. Trošku divný konec, když vezmu že to celé měl být spíše film o rozpadu jejího manželství a o tom, jak se s tím vypořádala. Když už tam ten jiný vztah byl, představoval bych si optimističtější konec. ()
V tichosti nesnesitelného mlčení, vakuu vztahu tlejícího až do morku kostí, v bezútěšnosti života samého, v očekávání zázraku, který ne a ne přijít... Precizně zobrazený konec jednoho manželství s velmi citlivým Vorlíčkovým režijním vedením a vynikajícími hereckými výkony. Smutně krásný film s koncem, který je neočekávaný, přesto pochopitelný. ()
„Za co se omlouváš? Říkal jsi, že to je život. Chceš se snad omlouvat za to, že žiješ?“ Jen 2 roky před Kdo chce zabít Jessii? natočil Vorlíček film z úplně jiného soudku. S hlavní hrdinkou zklamanou, osamělou, která chová už jen zbytky iluzí, nadějí a snů. Má vedle sebe člověka, který sice jakž takž funguje jako otec jejich 2 dětí, ale spíš než manželem je občasným spolubydlícím, u kterého může Marie na nějaké vroucné city či třeba jen porozumění zapomenout (dost průkazná úvodní návštěva kina). O to víc může diváka překvapit její rozhodnutí, se kterým se možná hůře ztotožňuje, ale osobně mu s odstupem času začínám pomalu rozumět. Přemýšlivý, lehce depresivní film (nesoulad navozuje místy i výrazná zvuková/ruchová složka), hodnotím ho slušnými 4*. „Když jsme se milovali, tak jsme žádný zákon nepotřebovali. Nemůžeme přece za to, co cítíme.“ - „Manželství se sice uzavírá na základě citového vztahu, ale přináší také zákonné povinnosti.“ - „Jak spolu souvisí láska a zákon? Není tu někde chyba? V tom zákoně nebo v nás?“ ()
Spíš je to ale 3,5*. Překvapuje mě, že něco takového natočil ve svých začátcích právě Vorlíček, ale kupodivu to docela funguje. Realistický příběh o jednom vztahu, který má skvělé herecké výkony a je i slušně natočený. Často se zde vypráví obrazem, často tu je nějaká zajímavě vymyšlená symbolická scéna, což se mi na tom filmu hodně líbí, akorát problém je v tom, že většina těch symbolů je vlastně o jednom a tom samém a ne každý úplně funguje. V tomhle je ten film nedotažený, ale i tak se mi tahle docela dobrá snaha o symboliku líbí. Podobný problém mám i u dialogů - některé fungují, jiné jsou strojené, ale v tomhle případě podle mě ty funkční převažují. Úplně podmanivý ten film taky není, posouvá se pomalu a chvílemi se i zdá, že se neposouvá nikam, ale i přes tu občasnou nudu jsem stejně byl zvědavý, kam se osud hlavní postavy Marie posune dál. A co se psychologie týče - je tu, ale čekal jsem, že jí tu bude víc a že půjde víc do hloubky. Tady se zabývá momentální chvílí, ale nějakou minulost a možnou budoucnost moc neřeší a to mi tu vadilo. A i finále mohlo být o něco silnější. Nicméně i tak ten film drží celkem pohromadě, zamlouvá se mi svojí zdařilou snahou o psychologické realistické drama a těší mě na něm to, že Vorlíček natočil i něco jiného než komedii. A možná bych i byl radši, kdyby u psychologických dramat aspoň částečně zůstal, protože kdyby se v tom zlepšoval, asi bych měl jeho filmy o něco radši. Mě totiž většina jeho komedií (až asi na tři výjimky) přijde strašně průměrná... Každopádně i když Marii mám skutečně přesně mezi silnými 3* a slabými 4*, nakonec dám vyšší hodnocení, jelikož něco do sebe ten film má určitě a nějaké silnější pocity ve mě zanechal. Slabé 4* ()
Podle hodnocení a popisu jsem se rozhodla tento film shlédnout. Popis sice tomu odpovídá, ale bylo to strašně nudné a ponuré. A když napíšete bez chyby domácí úkol do školy a vaše odměna je že vás vezme mamka s potencionálním otčímem k rybníku kde hážete kamínky do vody? Lidi to nechcete. Jediná pasáž která to trochu spestřila byla scéna Spejbla a Hurvínka v biografu. Ale jinak je to tak všechno. ()
Galerie (2)
Zajímavosti (1)
- Natáčelo se v Praze na nábřeží, na Smíchově, u hlavního nádraží, U Mánesa a na Strahově. (Winster)
Reklama