Obsahy(1)
Film vypráví o příhodách kosmické lodi s dětskou posádkou. Iniciátorem je žák osmé třídy Viktor Sereda, autor projektu cesty ke hvězdě Alfa v souhvězdí Kasiopea, odkud přicházejí modulované rádiové signály. Vzhledem k tomu, že let bude trvat 65 let, měla by startovat posádka mladší 15 let. Projekt je vědci schválen, začíná výběr posádky, ale nejdůležitější je souhlas rodičů. Nakonec jsou vybráni tři chlapci a tři dívky, spolužáci a odborníci v některém vědním oboru. Raketa startuje. Při letu se zjistí, že je na palubě černý pasažér - ztřeštěný spolužák Feďa. I když všichni dávají pozor, aby něco nepokazil, právě on způsobí, že se rychlost lodi zvýší na nadsvětelnou a zároveň se přeruší spojení se Zemí. Než se podaří snížit rychlost a obnovit spojení, uplyne na Zemi 27 let. Vědci mezitím rozluštili signály přicházející ze souhvězdí Kasiopea: Na jedné z planet došlo ke katastrofě hrozící zničením tamější civilizace. Vědci vyzvou posádku, aby se pokusila o jejich záchranu. (VisitorCSFD)
(více)Recenze (24)
V žánru by mělo být uvedeno především "Pionýrský", pak by se vyjasnilo leccos. Úvodní ideologická desetiminutová úlitba Brežněvovým cenzorům je nesnesitelná. Jinak je film žánrově nevyjasněný, především kvůli osobě hybatele, který činí děj ještě mnohem nereálnějším. Děti hrají to, co se politrukové snaží předstírat (ale moc tomu sami nevěří), jak by teoretické dítě reálného komunismu mělo po vymytí mozku fungovat. Je to pro mě velmi obtížně hodnotitelný film -- přestože jsem jako děcko zbožňoval scifi a přečetl vše, co se dalo po knihkupectvích i knihovnách sehnat, u tohoto filmu jsem už tehdy nevýslovně trpěl (kupříkladu, k alfě Cassiopeia se letí směrem k a kolem alfy Centauri). Pokračování je výrazně lepší, ale i tak slabé. Zasloužený odpad nedám pro jistou naivní ruskou poetiku, která je mi docela sympatická... ()
Ide o prvý diel dvojdielneho celku, takže hodnotiť sa predsa len objektívne nedá, ako samostatný film Moskva Kassiopeja príliš nefunguje. Ide len o také nie príliš záživné intro do dobrodružstva na cudzej planéte. Ale zase zábava to je, nie že nie. Puberťáci riešia vzájomné vzťahy a vo vzduchu proste poriadne cítiť hormóny. Osobne očakávam v pokračovaní aj nejakú tú pusu. Logika tu nemá samozrejme čo robiť, decká majú letieť, ak počítam správne, do cudzej hviezdnej sústavy 25 rokov, ale ihneď po vyletení do vesmíru vidia Alfu Centauri no a tak podobne. Uvidíme po druhej časti... ()
I když odhlédnu od tehdejší ideologie, kdy stateční sovětští pionýři byli nejchytřejší na celém světě a možná v celém vesmíru, a před odletem do vesmíru chodili salutovat ke Kremlu, tak film pohromadě moc nedrží. Snaží se být současně dramatický i vtipný, a nejde mu to ani v jednom. U těch rádoby vtipných scén (pád do vany, lepidlo, běhání po chodbách, krysa) se člověk cítil leda tak trapně. Dospělí i děti se chovají zvláštně, zkratkovitě, a stejně tak skoky v ději jsou hodně na budku - jednu chvíli má kluk vědeckou přednášku, druhou zkoumá, kdo mu poslal psaníčko, a pak jde rovnou řídit raketu a vybírat posádku, přičemž mu dospělí jen salutují. Jedinou vtipnou postavou je zde Innokentij Smoktunovskij. ale žel nemá moc prostoru se projevit. Navíc ty chyby - řekněte mi, když děcka proletí nějakou časoprostorovou anomálií a na Zemi uběhne 40 let, tak si asi nebudou s lidmi na Zemi povídat v reálném čase, že? A navíc děcka nedají najevo jedinou emoci, brr. Chvílemi mi to celé připomínalo seriál o Láďovi Smolíkovi, tam šlo taky všechno. Dokonce i hudba to jednu chvíli připomíná. Tož uvidíme, co druhý film. ()
Já já já já dám nejmíň tři hvězdy!!! Protože jsem na tom byl v takovém strašně mrňavém kině se školní družinou někdy v první třídě na základce asi ještě před revolucí a bylo to moje první kino v životě. Sice si vůbec nepamatuju o čem to bylo, jen pár nevypovídajících záblesků, ale zůstal mi pocit, že se mi to tenkrát straaaaaašně líbilo :D ()
20% — Prequel k filmu Cesta vesmírem trpí bolestí, která trápila nejeden tehdejší sovětský film: třeba i celkem zajímavý nápad byl doplněn o naprosto nezajímavý a nudný úvod, kde se „psychologicky“ rozebírali hlavní hrdinové a okolnosti toho, jak se do té situace dostali (ještě se mi například vybavuje film Posádka v ohrožení). Kdyby se z tohoto dílu vzalo tak 15 — 20 minut a přidaly se k druhému dílu, který by se taky trochu okleštil o zbytečnosti, vznikl by standardně dlouhý film, který by měl ucházející tempo. Kdo by se chtěl seznámit s příběhem pionýrů, kteří letěli do vesmíru, nechť tento film s klidem přeskočí a rovnou si pustí druhý díl. ()
Zajímavosti (14)
- Nadežda Sementsová-Viktorová si vo filme zahrala dve úlohy - Nadeždu Filatovú a robota umelca. (Raccoon.city)
- Scéna, v ktorej posádka behá po stenách modulu, sa natáčala tak, že modulom otáčali a osoba vnútri sa pomaly presúvala presne podľa gravitačného zákona, teda hlavou hore a nohami dole. Keď to potom premietali, otáčali už len záberom, takže to vyzerá, že sa krúti kozmonaut, a nie modul. (Raccoon.city)
- S kostýmami bol problém. Herci nosili po vesmíre odev z metalízovaného nylonu, ktorý púšťal striebornú farbu, takže sa často sťažovali na špinavé ruky. (Raccoon.city)
Reklama