Obsahy(1)
Revoluční doba si žádá extrémní činy. Bývalá královna Francie se má stát obětí republiky, která hledá sama sebe a brzy zanikne... Čtyři roky po pádu Bastily se francouzská revoluce zvrhla v násilí a nastoupil režim teroru. Jeho nejvýznamnější obětí byl dosud král Ludvík XVI., popravený v lednu roku 1793. Ze všech stran však zaznívá také volání po smrti „rakouské vlčice“, jíž lid podezřívá ze zrady. Ovšem v rámci prezentace spravedlnosti nemůže být popravena bez oficiálního soudního procesu, a i kdyby doopravdy zradila, neexistují proti ní důkazy. Bylo tedy nezbytné proces zmanipulovat a jeho průběh i výsledek musel být exemplární. 14. října 1793 stanula bývalá francouzská královna Marie Antoinetta před tribunálem, jehož rozsudek byl všem – pravděpodobně vyjma jí samotné – předem známý. Učinila tak s překvapivou silou a noblesou. (Česká televize)
(více)Recenze (5)
Podle mě jsem měl možnost sledovat kvalitní dokument, který, jak už to tak v současnosti bývá a je to moderní, se stal i napůl hranou záležitostí. A ne špatně. Dozvěděli jsme se hodně zajímavostí, které jsme určitě netušili. Také to něco vypovídá o době. Ostatně i dnes existují demokratické režimy, které se tváří demokraticky, ale je to tak jen na půl. A je dobré si připomenout i dnes, že leckterá demokracie může stát na základech toho, co sama kritizovala a smetla do archivu dějin. Marie Antoinetta měla tu smůlu, že zde byla velká chuť po jejím exemplárním potrestání. Vina nebyla tak důležitá. Zajímavé ale je, že i na její porotu nakonec došlo a navíc ve velmi krátkém čase. ()
Komorný dokument určite áno, ale tvrdiť, že je bez prekvapenia? A aké prekvapenie by sme v prípade Marie Antoinetty chceli očakávať? Že jej snáď tú hlavu prilepia naspäť kanagonom? Nie, naopak, dobrý dokument to bol. V podstate nepoukázal len na šialenú dobu, ktorá viedla k vlne udavačstva a nenávisti, ale priviedol na svetlo aj mená zodpovedných za to, že chuderu ženu s modrou krvou popravili len tak pre nič, za nič, len pre svoj pôvod a postavenie. A ona, hoci toto vôbec do rozsudku nečakala, brala svoj osud hrdo a pod gilotínu šla tak vyrovnane, že nielen dojala súčasníkov, ale zapísala sa tým nesmrteľne do dejín a v podstate si "urobila meno". Samozrejme, život stratila. Ale čo môže pohladiť na duši je, že doba zmietla spolu s ňou aj jej sudcov. Všetci zapletení v odsúdení Marie Antoinetty boli do dvoch rokov mŕtvi. Rovnako tak pod gilotínou. Ale na nich si už nikto nepamätá. ()
https://www.ceskatelevize.cz/porady/13124365364-posledni-dny-marie-antoinetty/ ()
Komorný dokument, bez prekvapenia. 3 z 5 ()
Zajímavý dokument, který sice nepřinesl žádné objevné informace (aspoň teda pro mě), ale byl vyváženě a citlivě zpracovaný. Prdel bych ale rád nakopal autorovi závěrečných vysvětlujících titulků v češtině, které byly dost pomýlené. Hébert nebyl popraven 6 měsíců po Marii Antoinettě, Robespierre 10 měsíců po Hébertovi a Fouquier-Tinville 8 měsíců po Robespierrovi. Zvlášť ten prostřední údaj je úplně mimo: o půl roku. ()
Reklama