Režie:
Tod BrowningKamera:
Merritt B. GerstadHrají:
Wallace Ford, Leila Hyams, Olga Baclanova, Roscoe Ates, Harry Earles, Daisy Earles, Schlitze, Daisy Hilton, Violet Hilton, Josephine Joseph, Johnny Eck (více)Obsahy(2)
Vše má svoje meze, jen láska a zlo ne. Cirkusová artistka Cleopatra (Olga Baclanova) ráda poničuje a zesměšňuje trpasličího muže Hanse (Harry Earles), který se do ní zamiloval. Např. jej jen tak ze škodolibosti svádí před svým milencem, silákem Herkulem (Henry Victor). Když se však dozví, že Hans zdědil velké jmění, rozhodne se, že se za něj provdá. Tajně však s Herkulem plánují, že se ho po svatbě zbaví. Členové cirkusu, kteří jsou tělesně postižení stejně jako Hans, však její lsti prohlédnou. Tragický konec na sebe nenechá dlouho čekat... (nanamarak1)
(více)Videa (1)
Recenze (236)
Velice zajímavý a netriviální horůrek se silným morálním poselstvím. Film má nálepku "Zrůdy", ale kdo je vlastně zrůda? Člověk se znetvořeným, či nevyvinutým tělem, ovšem s velkým srdcem, nebo krásný člověk se špinavou duší? Film oplývá zdařilými výkony neherců a závěrečnou, zhruba desetiminutovou hororovou scénou v dešti. Škoda pouze krátké stopáže (původně byl film delší, ale kvůli neustálému zkracování se ustálil na hodině) a příliš dlouhého začátku na úkor hororového vyústění. Ale v každém případě snímek, který stojí za pozornost. 70%. ()
Ve své době hodně odvážný film, u kterého si vlastně neumím představit, že by si ho někdo troufl a dokázal s takto autentickým obsazením, bez triků, natočit i dnes. Z dnešního pohledu již Tod Browning není zdaleka jediným režisérem, který si naplnil svůj film hromadou postižených postav, příp. hercemi s nějakou tou odchylkou (za všechny zmiňme Herzoga a jeho „Trpaslíky“ :o)), ale takto pestré panoptikum lidských tvorů s nejrůznějšími druhy fyzických anomálií a postižení se jen tak nevidí... výjimečně fyzicky normální muž v cirkuse zase vtipně koktá! ...a pohled spolu s prostředím, dějem filmu i jeho podáním je to často nesmírně zajímavý. Jednou až groteskně milý, když vidíme zručně skákajícího muže bez nohou po rukou po schodech s veselým nadhledem a projevem, jednou lehce dojemný u dívání se na řádění šťastné sešlosti „divných tvorů“ na louce, jindy naopak zamrazí, třeba u plazícího se člověka bez rukou i nohou (což bylo na pohled až nepříjemné) i nad samotnou myšlenkou o lidském pohrdání odlišností a netolerancí vedoucí až k nenávisti a špatným úmyslům. Možná, že horror v běžném současném vnímání už dnes Zrůdy moc nepřinesou, za mě ale skvěle reprezentují nejen dobu vzniku, ale hlavně ještě o něco starší epochu, která před rozvojem horrorového žánru ve filmu přinášela „děsivé senzace“ často jinými způsoby, třeba v podobě pouťových atrakcí, jež také rámují tento film. Hlavní herečka, za jejíž postavou se nakonec skrývá ta skutečná zrůda, je místy svým afektem až nesnesitelná, ale mimo to účinek z filmu je pro mě i v roce 2024 podnětný, poutavý, pořád originální, hodinová stopáž ve vztahu k jednoduché zápletce akorátní a poslední třetina hodně napínavá! [80%] ()
Skupinka fyzicky handicapovaných ľudí vystupuje ako atrakcia v cirkuse. Vďaka svojmu výzoru sa dostávajú do konfliktov spôsobených predsudkami a neschopnosťou zdravých jedincov akceptovať ich odlišnosť. Pôsobivá hororová dráma vyvolala vo svojej dobe mnoho kontroverzie. A to nielen po tematickej stránke. Predstavitelia hlavných hrdinov boli totiž skutočne telesne postihnutí a mnoho divákov nedokázalo tento fakt rozdýchať. ()
No, musím konstatovat, že nic podobného jsem neviděl. Někteří by mohli namítat něco proti moralizování, ale v tomhle filmu je celkem na místě. Ano, nutí diváka uvědomit si, že "zrůdou" se člověk nestane tím jak vypadá, ale jak se chová (s touto myšlenkou se plně ztotožňuji). Co se týče toho zohizdění, ani bych to nenazýval nápravou, spíš jistým vyřízením účtů, aneb oko za oko. Právě kvůli tomu sestříhání některých scén (které, řekl bych, měly nejspíš docela důležitou roli) bych film ani nenazýval hororem (ikdyž je pravda, že pohled do těch nenávistných očí všech těch postižených opravdu dost zamrazil). Co se týče soužití fyzicky zdravých (nechci používat slovo "normálních") a postižených, věřil bych mu, tedy až na ty 2 slečny, které byli srostlé k sobě a hned měli obě ženichy (to už bylo poněkud přehnané). Zaujal mě (a dle komentářů soudě, nejenom mě) ten člověk bez rukou a bez nohou, který si dokázal mistrně zapálit cigaretu (bylo jich samozřejmě víc, jmenoval jsem jen 1 příklad). Film má určité nedostatky, proto nemůžu dát plný počet, ale víc než doporučuji ho zhlédnout a udělat si o něm vlastní názor. ()
Poselství filmu je jediné a jasné - ukázat, že pojem zrůdnosti není odvislý jen od vzhledu a věci, na pohled se zdající nějaké, nemusí být stejné i uvnitř. Tomuhle účelu se pak podřizuje vše a je to poznat na určité (byť nijak velké!) umělosti scénáře. Na svou dobu ovšem Freaks překvapují značnou vyspělostí, jak čistě technickou, tak režijní. Atmosféra je povětšinou posmutnělá, přesto se vás film ani v náznacích nesnaží přivést k tomu, abyste hlavní protagonisty litovali - spíše naopak, a i to mu přičítám k dobru. Mrzí mě, že jeho součástí nezůstaly ty "vyřazené hororové části", protože konec, jenž se nese v tomto duchu, je famozní a mění se v regulérní horor. Možná vám připadne ústřední myšlenka laciná a ohraná, není na škodu si tuto skutečnost ovšem občas připomenout, zvlášťě je-li podána tak vkusným způsobem. ()
Galerie (69)
Zajímavosti (39)
- Někteří členové štábu chtěli zastavit natáčení, protože je velmi rozrušovala rozsáhlá tělesná postižení herců. (dezert)
- Studio MGM nakonec film stáhlo po pouhých dvou týdnech promítání. Komerční neúspěch znamenal v podstatě konec hollywoodské kariéry pro Toda Browninga, který nějakou dobu nesměl režírovat a již nemohl realizovat žádný významný a odvážný projekt. (Zetwenka)
- Během společného focení s Olgou Baclanovou dělal trpaslík Harry Earles stále oplzlé poznámky. Její výrazy na fotkách jsou proto někdy autentičtější než by byly normálně. (Kulmon)
Reklama