Režie:
Robert WiseScénář:
Ernest LehmanKamera:
Ted D. McCordHrají:
Julie Andrews, Christopher Plummer, Eleanor Parker, Richard Haydn, Peggy Wood, Heather Menzies-Urich, Nicholas Hammond, Angela Cartwright, Kym Karath (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Mezi mladými novickami salzburského kláštera byste těžko hledali někoho méně vhodného pro poslání jeptišky než je Maria (Julie Andrewsová). Vnímavá a činorodá dívka se totiž (přes veškerou snahu) nedokáže vyrovnat se strohou přísností církevního řádu, čarovná krása alpských velehor ji zajímá mnohem víc než klášterní disciplína. Matka představená (Peggy Woodová), moudrá to žena, si naštěstí ví rady a pošle ji jako guvernantku do rodiny ovdovělého námořního kapitána, t.č. ve výslužbě. Úkol, který má Maria před sebou, ale není snadný ani pro někoho tak temperamentního a kurážného jako je ona.
Nepřístupný kapitán von Trapp (Christopher Plummer) totiž po smrti manželky řídí celou svou domácnost, vč. sedmi dětí, jako námořní loď. Každý den se skládá převážně z plnění rozkazů a striktního dodržování pravidel, na dětské radovánky nezbývá místo. Navíc si ratolesti vynucují otcovu pozornost tím, že se každé chůvy zbaví, jak nejrychleji to jde. Fantazii mají v tomhle směru skutečně velikou, Maria je v pořadí už dvanáctá pečovatelka.
Oblíbený muzikál ZA ZVUKŮ HUDBY, dnes označovaný jako 'klasický', byl mimořádně úspěšný už při prvním uvedení do kin v r. 1965, když tehdy překonal všechny kasovní rekordy. Jedná se o téměř tříhodinovou filmovou adaptaci muzikálového hitu z Broadwaye (premiéra 1959). Cesta sentimentálního příběhu na jeviště, resp. filmové plátno byla dosti spletitá. Scénář je založený na knize Howarda Lindsaye a Russela Crousela a tato kniha vznikla pro změnu na motivy autobiografie (1949) skutečné baronky Marii von Trapp (ta se mimochodem ve filmu mihla v komparzu při večírkové scéně). První filmová verze příběhu byla navíc natočena už v r.1956 v Německu (Die Trapp-Familie, pokračování Die Trapp-Familie in Amerika (1958)).
Radostná, povznášející a místy i dramatická podívaná chytla za srdce i oscarovou porotu, která film nominovala celkem v 10 kategoriích. Muzikál nakonec získal přesně polovinu těchto cenných sošek, vč. prestižních Oscarů za nejlepší film a režii (režiséru a producentovi Robertu Wiseovi tak přibyly další cenné kousky do sbírky, už v r.1961 slavil triumf s WEST SIDE STORY), dále pak za nejlepší zvuk, hudbu a střih. Jedna z neproměněných nominací patřila herečce v hlavní roli, Julii Andrewsové, která už předtím za ztvárnění Marii dostala cenu kritiku Zlatý Glóbus. Jednalo se teprve o její druhý film (za debut MARY POPPINSOVÁ o rok dřív Oscara získala), kterým potvrdila svou pozici muzikálové hvězdy v typově podobné roli guvernantky. Co se týče dalšího hereckého obsazení, malou perličkou pro milovníky muzikálu je fakt, že v menší roli sestry Sofie se tu poprvé před kamerou objevila Marni Nixonová, jejíž hlas zaznamenaly v předešlých letech miliony návštěvníků kin. Nazpívala totiž pěvecká čísla místo Natalie Woodové (WEST SIDE STORY,1961) a Audrey Hepburnové (MY FAIR LADY,1964). Kromě kvalitního hereckého obsazení, chytlavého příběhu plného emocí a dokonale propracovaných hudebních čísel filmu k úspěchu určitě pomohla i kamera, působivě zachycující svěží krásu rakouských Alp. Natáčelo se skutečně v rakouských exteriérech, takže pocit autentičnosti je dokonalý. (DearS)
(více)Recenze (201)
Rozhodně se to zařadilo mezi mé nejoblíbenější muzikály. Julie Andrews byla úžasná a stále úžasná je. Líbilo se mi to romantické napětí mezi hlavními postavami. Navíc postavu kapitána v podání Christophera Plummera jsem ze začátku neměla ráda, ale pak když poprvé zazpíval jsem se do něj zamilovala. Když už si myslíte, že po svatbě bude šťastný konec, tak přijde něco dramatického, co v takovém veselém muzikále nečekáte. Písně jsou nádherné, chytlavé a po celý den mi zněli v hlavě. ()
Já vám nějak nevim....asi mě za tohle přizabijete, ale to je tak strašně kýčovitej a trapnej film, že jsem se styděla sama za sebe, že na to koukám....akorát ten Christopher Plummer byl k nakousnutí. Opravdu nepobírám zdejší vysoké hodnocení, kdyby to nebylo považováno za klasiku, tak to má při nejlepším modrou barvu. ()
Děkuji Bazu Luhrmannovi za to, že vytvořil Moulin Rouge, díky jehož ústřednímu nápěvku "The hills are alive with the sound of music" jsem objevil právě tento muzikál. Podle počtu hodnocení je to u nás zjevně málo známé dílo, nikoliv však ve světě, kde patří mezi ty vůbec nejznámnější (a komerčně nejúspěšnější). A je to škoda, protože rozhodně stojí za vidění. I když asi ne pro všechny. Ne každý snese tak dlouhou stopáž přeslazeného a poměrně předvídatelného děje. Na druhou stranu jsou to téměř tři hodiny poctivé filmařiny, krásných melodií, úžasných exteriérů rakouských Alp a kouzelného Salzburgu, ale hlavně nekonečné pozitivní energie vyzařované novickou Mariou (v podání úchvatné Julie Andrews), která pojala svůj úkol postarat se o sedm(!) dětí rázného kapitána Von Trappa zcela nezištně svým osobitým způsobem... Moc hezký film. ()
Prestoze nejsem fanousek romantickych muzikalu, tak The Sound of Music si me ziskal! Nadherny film, ktery me dojal tak, ze mi i slza ukapla. Az pohadkovy pribeh s vybornou Julii Andrews v hlavni roli. Pozadu ale nezustava ani Plummer, Parker, Haydn ci kouzelna Menzies-Urich (skoda, ze se pozdeji vice neprosadila). Nesouhlasim se srovnavanim tohoto filmu s kycem. Proste jen hezky pribeh, vyborni herci, Salzburg a okoli Alp, nevtirave pisnicky, trochu humoru a dojeti. ()
Nejdřív irituje kýčovitá radostnost (a to i člověka se sklony k sentimentu, jako jsem já), a když se zdá, že s projevem téma nacismu a anšlusu Rakouska se příběh posune do závažnější roviny, skončí dřív, než se cokoli pořádně rozjede. Než naskočily titulky, vážně jsem myslel, že ještě tak hodinu film bude pokračovat. ()
Za zvuků melodií společníků z ranečku cukrkandlových omalovánek, malebných mýtů, krajinek veselosti, sličných, rozpustilých slečen a elegantně vyhlížejících, nažehlených mužů. Slaďoučké, romantické, upřímně půvabné, mazlivě pohádkově (ne)reálné. ()
sladké ako Sacherka, milé muzikálové, troška dlhé. Zvedavosť nad príčinou , prečo bol ten film taký oblúbeny ... a jeden z piatich najziskovejších .. bola uspokojená. Oplatilo sa to pozrieť napriek dobe vzniku a téme. ˇČlovek má chuť odskočiť si do Salzburgu". :) ()
Ta třetí hvězdička je nakonec jenom za to, že si film dělal prdel z nácků a přitom je ještě slušně odsoudil. Jinak to totiž byla klasická muzikálová bída, která je sice vizuálně excelentní a je na ni radost pohledět, ale vnitřně je prázdná jako kasa prodejce použitých odšťavňovačů brambor. 50% ()
23. Zlatý Glóbus za rok 1965 - cena (2) - *Nejlepší film (komedie / muzikál), *Nejlepší herečka (komedie / muzikál) - Julie Andrews + nominace (2) - Nejlepší herečka ve vedlejší roli - Peggy Wood, Nejlepší režie - Robert Wise ()
Pomocí tohoto filmu by se dali léčit pedofilové - zavřít je na týden do místnosti a nepřetržitě jim pouštět tento film. Sledovat Za zvuků hudby byl pro mě experiment - bez debat jde o velkovýpravný přeslazený kýč, ve kterém jsou písničky dětsky chytlavé (ve stylu Kroků Františka Janečka), všichni přehrávají zvláštním "childlish" způsobem, kamera k nevydržení barvotisková - jenže řekněme si upřímně, co jiného je vlastně James Bond nebo Rambo? The Sound of Music je pro ženy stejný návrat k dětskému vidění světa jako se muži pomocí Bondových dobrodružství vrací ke klukovským hrám na hrdiny a padouchy. Americké filmy jsou ve své podstatě dětinské stejně jako celá americká pop kultura - jsou to sny dospělých, kterým se nechce vyrůst, a kteří chtějí zůstat celý život malými dětmi. A tak jsem díky sledování tohoto muzikálu pochopil, jak se cítí žena při sledování kung-fu mlátiček či Arnolda a Stalloneho. ()
Hodně dlouhý, ale přesto ještě stále stravitelný muzikál, který sice na svou délku nemá příliš mnoho písní a už vůbec ne taneční čísel, přesto je nesmírně pěkně udělaný a je příjemným pohlazením po duši. Hudba: Richard Rodgers ()
Tehdejší rodinný film na vlně Mary Poppins už má dneska trochu obtížně snesitelnou stopáž, ale osnova příběhu, prostředí, kameramanské vypořádání se s barevnou kompozicí, plastické svícení a instrumentační proměny hitu My favorite things s textařskou poetickou invencí mají svou neopomenutelnou hodnotu. Navíc ještě silné poselství svobody. ()
Proč ne, ale já ne :-) ()
Jeden z nejlepších filmových muzikálů všech dob s boží dvojící Andrews - Plummer, sympatickými dětmi, fantastickými, nesmrtelnými songy, neskutečně kouzelnou atmosférou i nemalou porcí válečného napětí na závěr. Stopáže není potřeba se vůbec bát, protože díky skvělým písničkám a melodiím to uteče jako voda. A kromě toho má tenhle film na muzikál i poměrně zajímavý příběh. Vůbec se nedivím, že je tenhle muzikál megakult. Naprosto zaslouženě. 95%. ()
Taký ten film, ktorý keď skončí tak sa nemôžete prestať usmievať...Snažím sa, snažím a nič, úsmev stále trvá... ()
Nějak nechápu, proč jsem tento kouzelný muzikál neviděl už dávno. Spousta krásných melodií, nádherné scenérie Salzburku a okolních Alp, roztomilé děti... Co k tomu dodat? Že je to maličko až kýčovité? Že to má trošku schematický děj? Asi i ano, ale jde o muzikálový žánr, kde lze některé věci podle mě tolerovat. Každopádně pokud se člověk dokáže od těchto "drobností" oprostit, a nechá se unášet kouzlem hudby, tak podle mě nemůže být zklamán. ()
Těžko pochopit jak je možné, že člověk, který natočil West Side Story (na svou dobu moderně působící muzikál s fantastickou úvodní sekvencí) o čtyři roky později přijde s tímto filmařsky neskutečně zastaralým kýčem. Absurdní. ()
So long, Farewell, Auf Wiedersehen, Goodbye pokud čtete můj komentář jako několikátý v řadě, chápu, že chcete slyšet také něco jiného než to, že to bylo kouzelné...bohužel musím vás zklamat. Příběh z Alp není nic víc než jen kouzelný s rozkošnou Marií a charismatickým kapitánem von Trappem. ()
Klasika porovnateľná s GONE WITH THE WIND. ()
Hudební pohádka, která i přes svou předvídatelnost dokáže zaujmout, pobavit, dojmout... jedna z klasik, která nezestárne... ()
Reklama