![všechny plakáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/167/633/167633669_i8rg5d.jpg)
Režie:
Marco BechisScénář:
Marco BechisKamera:
Ramiro CivitaHrají:
Antonella Costa, Carlos Echevarría, Enrique Pineyro, Dominique Sanda, Erica Rivas, Chiara Caselli, Adrián Fondari, Gonzalo Urtizberéa, Daniela CatzObsahy(1)
Je lidská krutost vůbec vymezena nějakými mantinely...? V období let 1976 - 1983 probíhá v Argentině tzv. špinavá válka. V zemi přestávají platit zákony, moc berou do svých rukou vojensky organizované skupiny identifikující se krycími názvy podle různých sportovních klubů - viz. název snímku. Z jejich členů se pak stávají lovci lidí, pohánění soukolím bezbřehé nenávisti. Tisíce režimních odpůrců - skutečných i domnělých - jsou vězněni a podrobováni brutálním výslechům. Příběh, odehrávající se uprostřed událostí zřejmě nejtemnější kapitoly argentinské národní historie, je zasazen do prostor labyrintu podzemních cel. V ponurém příšeří se tu potkávají dvě postavy - Felix a Maria. Z minulosti je k sobě navzájem váže jisté citové pouto, nyní ovšem každý stojí na jiné straně bitevní linie - ona v roli vězenkyně, on v roli jejího vyšetřovatele. Navzdory hrůzným okolnostem se tak rozvíjí vztah, který je stejně tak děsivý a nepřirozený jako celá soudobá atmosféra. Oba podstupují vzájemné sblížení s odlišnými motivy - proti sobě tak na jedné straně vystupují zčásti citová rozpolcenost, zčásti animalita a zčásti potřeba vyvážit tíhu vlastního zla alespoň něčím dobrým… a na druhé straně pak snaha prostě přežít. Filmové drama Marca Bechise z roku 1999 vychází z režisérovy osobní zkušenosti. Deset dní svého života prožil ve sklepní cele se šátkem na očích, vystaven nepředstavitelně krutému zacházení. (ČSFD)
(více)Recenze (10)
Možná v tom hraje roli únava a možná je to také jen to, že žádnou jinou přidanou hodnotou než naturalistického popisu událostí v tomto filmu nevidím, těžko posoudit, tak či onak mě Garage Olimpo nemělo šanci tolik zaujmout. A dle toho se odvíjí i můj pocit z filmu. ()
Námět filmu sice velmi zajímavý, zvlášť pro své skutečné podklady, ale nedokázal zaujmout, tak jak by se na takový snímek slušelo. A za to, že je to podle pravdy hned nebudu navyšovat hodnocení. Jako bonus poznámka uživatele c. tucker (není doslovná): "no, ale dopadlo to dobře" (pochopíte, až se podíváte). (FNR Písek 2009) ()
TheRaven: skutečně, happyend jak vystřižený! Pro zájemce o danou tématiku doporučuji pro základní orientaci J. Chalupa: "Dějiny Argentiny, Uruguaye, Chile", NLN 1999 a zejména publikaci zabývající se speciálně "špinavou válkou" - Martin Nekola: "Operace Kondor", Epocha 2012. ()
ocenenia : MFF Cannes 1999 - uvedené v sekcii "Un certain regard" ()
Dávat tři hvězdičky filmu s touto tématikou je asi trestuhodné, ale já jsem se po prvních minutách záběrů z vězení tak strašně bála, že zase uvidím nějaké to mučení, že jsem nedokázala ve filmu vnímat vůbec nic jiného. Uznávám a velmi oceňuji, že ono mučení bylo spíš maxímálně naznačeno, člověk spíš slyšel, tušil, viděl přes monitor, ne přímo, ale možná proto to bylo ještě drásavější. Pro podtržení hrůznosti tehdejšího režimu bych spíš zvolila něco, co by ukázalo, za jaké banality se lidé do toho vězení mohli dostat. ()
Festival Nad Řekou 2009 ()
R.- Marco Bechis, H.- Antonella Costa (Maria); Carlos Echeverría (Felix); Dominique Sanda (Diane); Chiara Caselli (Ana); Enrique Pineyro (Tiger); Paola Bechis (Gloria); Adrian Fondari (Rubio); Marcelo Chaparro (Turco); Miguel Oliveira (Nene); Ruy Krieger (Francisco); Marcos Montes (Viper); Gonzalo Urtizberéa (Militärpfarrer) ()
V době, kdy se v roce 1978 konalo v Argentině mistrovství světa ve fotbale, procházela tato země jedním z nejtemnějších období své novodobé historie. Každým dnem byly na popud vojenské junty zatýkány desítky lidí, z nichž většina zmizela navždy. Pravda byla prostá - poté, co přežili nelidské mučení během výslechů, byli zpravidla nadopováni barbituráty a po stovkách shazování z letadel do moře. Většina protagonistů tehdejší guerra sucia, tedy "špinavé války", kteří se jménem boje proti "levicovým diverzantům" (rozuměj odborářům, studentům a politickým aktivistům) dopouštěli těch nejhorších zvěrstev, nebyla dodnes potrestána. Takže už asi tušíte, že "Garage Olimpo" není film, po kterém se člověku lehce usíná. Je to film mrazivý a zoufale beznadějný... jo, málem bych zapomněl - to mistrovství tenkrát vyhrála Argentina, když 25.6.1978 porazila ve finále Holandsko. ()
Podle skutečné události. Argentina na přelomu 80.let, politická nejistota a povstalecký boj je denní chléb obzvláště na předměstí. Mozaiku dvou příběhů prolínající se celým filmem nastartovává zcela nečekané vpadnutí armády do domu, ve kterém bydlí dva podnájemnící a matka se svojí 18 letou dcerou. Co se potom odehraje Vás rozhodně nenechá chladným, obzvlástě pokud jako já doopravdy netušíte, co se tehdy před 20 lety stalo. ()
Reklama