Režie:
Benedek FliegaufScénář:
Benedek FliegaufHrají:
Eszter Balla, László Cziffer, Péter Fancsikai, Róza Fliegauf, Terence Gábor Gelencsér, Agi Gubíková, Lilla Kizlinger, Mihály Víg, Juli Jakab (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Sedm příběhů. Sedm zdánlivě banálních rozhovorů, které však nabírají na intenzitě a naléhavosti. Sedm psychologických rozborů každodenních situací, které tvoří antropologickou mozaiku dnešní společnosti. Strojově přesný rozbor mikrokosmů, jež se zdánlivě nemohou protnout. Dědeček mlčí - je ještě naživu? Muž mluví se skříní – ale proč? Nepřítomní lidé se jako duchové vkrádají do životů a rozhovorů párů a rodin. Batole dává matce najevo, že Bůh je fiktivní postava, jakýsi Gandalf - dokáže to hluboce věřící žena strávit? A nakonec je tu šarlatán, který žene naivní nemocné lidi na smrt. Těžko říct, kdo je zde obětí a kdo viníkem. Les - vidím tě všude je návratem i odpovědí k Fliegaufově prvotině, která se stejně syrovými dokumentaristickými postupy rozebírá povahu lidského bytí. (HBO Europe)
(více)Videa (1)
Recenze (14)
Tento film je treba vice prozit nez analyzovat. Sedm pribehu je spojeno emocemi. Sestup do dusi postav je emocionalne zneklidnujici. Lidske vztahy a zavazky , trauma a zase trauma , konflikt za konfliktem. Vyborne , trochu ironicke dialogy. Nemusi byt lehke to sledovat, ale druhy den vstanete a premyslite o tom. ()
Isten segít, Fliegauf Bence má nový film! Na moje všeobecné nadšenie, konečne mu môžem dať aj maximálne hodnotenie. Na prelietavú kameru si treba síce chvíľu zvykať, ale pre zvolený štýl intímnych dialógov sa v podstate skvele hodí. Teplé budapeštianske večery, ošumelý, ale domácky príjemný interiér bytov, no a v nich obyčajné/neobyčajné ľudské tragédie. ()
Když jsme následně diskutovali o filmu Benedeka Fliegaufa Rengeteg (spleť, houština) podařilo se mi čistě freudovské přeřeknutí: chtěl jsem říct, že film byl natočen loni a řekl jsem včera. A včera je to samé jako dnes. Zřejmě jsem tím chtěl říct, že je tento film ve všech ohledech aktuální. Jeho systémové prvky (nejen verbální, ale i obrazové až ikonografické) jsou skloubeny do výpovědí, které skutečně postihují naše nejasné postavení v tomto světě. Veškeré výpovědi (opět nejen verbální) jsou vzápětí zpochybněny, pokusy o vyjasnění situace (mezi mužem a ženou, matkou a dítětem atd.) se tříští samy o sebe. Nic není jak má být, a jak má co být se už neví... Aby se Fliegauf (nomen omen) vyhnul "zdivadelnění" používá detailní záběry dlouhým sklem. Tím nám znemožňuje volbu dívat se na něco jiného (jako v divadle) a izoluje nás tak od prostředí, které zřejmě považuje ze rušivé. ()
Šest miniatur – situačních hovorů o bolesti a smrti a emocionálně vyhrocených názorových výměn dvou až tří postav, které všechny shodně probíhají ve stísněném prostoru pokojů, do kterých se nedostává denní světlo, protože všechno se děje pod rouškou noci. Temnota se tak skryje v temnotě. Promyšlená struktura vyprávění, extra účinná vizuální stylizace. Film jako koncept. Skvělý koncept! ()
Fliegaufův o 18 let starší debut jsem neviděl, takže netuším, jak silně na něj navazuje. Každopádně nechápu, jak s filmem může souviset jeho název. Tohle je velmi levný artový film v takřka krystalické podobě. Scény pro dva (maximálně tři) herce většinou natočených v interiérech běžných bytů. Vyhrocené dialogy, které kupodivu nešustí papírem, i když si myslím, že málokdo podobné rozhovory, které o obou postavách prozradí vše důležité, vede. ()
Galerie (7)
Photo © Ákos Nyoszoli, Mátyás Gyuricza
![Les - vidím tě všude - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/165/204/165204860_37578a.jpg)
Reklama