Režie:
Francesco ProsperiKamera:
Cristiano PoganyHudba:
Roberto PregadioHrají:
Florinda Bolkan, Ray Lovelock, Sherry Buchanan, Luciano Zanussi, Giuseppe Marrocco, Laura Trotter, Steve Emerson, Luisa Maneri, Sherry BuchananObsahy(1)
Trojice gangsterů, kteří vykradli banku, se uchýlí ve vile na pláži. Okolí vily je opuštěné, ale vila je obsazena mladými děvčaty, které zde mají seminář. Útočníci využívají tohoto místa jako svého útočiště a dívky pak zneužívají ke svým zvrhlým choutkám. Neutuchající teror vede pomalu k neodvratné obraně a pomstě... (Flipnic)
Recenze (15)
Trojice mužů vykradne banku. Dva jsou takoví opičáci, třetí, co jim velí, je blonďatý hezoun. Když pak jedna z dívek odhaduje, který s útočníků je nejlepší, klasicky se mýlí. Každopádně gauneři za sebou nechají zbytečné mrtvé a při útěku se jim podaří ukrýt v osamělé vile u moře. Zde se skupina dívek se svojí učitelkou připravuje na zkoušky. Až později vyjde najevo, co jsou vlastně zač a kým je učitelka. Každopádně vetřelci začnou vraždit a zneužívat dívky. Jeden z nich je zraněn, což mu ale nebrání, aby si zašpásoval. Popravdě si myslím, že zločinci byli až příliš dlouho shovívaví a drželi se zkrátka. Ve skutečnosti by nejspíš hned zkraje přefikli všechny holky najednou. Samozřejmě největším hereckým esem je Florinda Bolkanová, které k přesvědčivému herectví stačí jen mimika. Vizuálně je to místy dlouhý videoklip, na příklad scéna znásilnění je až mučivě nekonečná, byť nijak vulgární nebo oplzlá. Vůbec dlouhými záběry se nešetří, občas dojde na opakovací, oblíbený to postup zjm. v šedesátých letech. Osobně bych bral větší tempo a drajv, ale možná jsem nebyl jen dostatečně naladěn. Každopádně na krev dojde několikrát... ()
Na počudovanie sa táto italo-trash napodobenina známejších amerických žánrových brakov nesústreďuje až tak okato na zobrazované násilie a pôsobí tak trochu ako ich prístupnejšia verzia. Väčšinou to býva naopak. Predsa ju však neodsudzujem, má to pekné technické parametre, týrané ženstvo je svojim spôsobom sexy a príjemná stopáž spôsobuje, že snímok nenudí a nieje zdĺhavý. Trebalo však viac pritlačiť na pílu. ()
Jedna z několika vykrádaček kultovního Cravenova Last House on the Left (1972). Italové jsou ve vykrádání sice mistři, ale co se kvality jejich filmů týče, často za originálem pokulhávají, ne-li mu dělají ostudu. Toto je typický příběh, kdy se trojice gangsterů ukryje s ukradenými penězi ve vile na pláži, která je jinak v okolí opuštěná, ale uvnitř plná děvčat. Gangsteři jsou samozřejmě zvrhlá úchylná hovada, takže divák sleduje řadu nepříjemných až nechutných a drsných scén od ponižování, přes znásilňování až po vraždění atd. Klasický explotation, který ač je technicky velmi dobře zvládnut, nejde tolik do hloubky a divák je v mnoha ohledech docela šetřen. Řada násilností je natočena tak, aby diváka zcela neodrovnala a netraumatizovala. Probíhají spíše záběry na aktéry násilí, než na oběti. Navíc oběti i aktéři hrají svoje prožitky špatně. A na tom zejména padá celý film. Naprosto otřesné výkony všech herců, jak těch špatných, tak obětí. Dále pak jistá "plochost" filmu a jeho "odtažitost" od diváka. Jednoduše tvůrci nešlapou ani z poloviny na plyn jako Craven nebo Zarchi. Ve srovnání s bravurním Deodatovým House on the Edge of Park (1980) film také prohrává na celé čáře. Shrnuto, podtrženo ... klasický explotation násilný kousek, určený spíše divákům, kteří se chtějí s tímto okrajovým filmovým žánrem seznámit a nepřistoupit hned k některým z výše jmenovaným a traumatizujícím dílkům... ()
Traja gangstri na úteku terorizujú v odľahlom dome na pláži skupinku mladých dievčat. Zástupca nasty-euro-trashu, konkrétne revenge-flicks (ďalej napríklad The Last House on the Left alebo americký I Spit on Your Grave) s tradične príšernými hercami a dialógmi. Pritom s kamerou sa zaobcháza dobre a lokácie okolo baráku sú fajn. Nechutností je primerane aj pre slabší žalúdok, no sú podané formou divných hypnotických spomalovačiek, ktoré viac kazia než vylepšujú. ()
Ďalší film inšpirovaný jedným z najkultovejších Rape and Revage exploiťákov Last House on the Left. Takýchto filmov bolo natočených už niekoľko, vždy sa menia len postavy a prostredie. V podobných filmoch trvá pomsta približne 20-30 minút. Tu trvala 2-3 minúty. A to je hlavným problémom filmu. Na stopáž 86 minút tu uvidíme asi len tri poriadne násilné scény. Tieto scény sú však točené dosť zaujímavo. Celé je to také spomalené, hudba je o ničo intenzívnejšia a okolitý zvuk nepočujeme. Je to zahrané celkom dobre, takže mám z toho celkom dobrý zážitok. Výber herečiek bol celkom dobrý, nuž ale nahé sme ich videli asi 10 sekúnd... ()
Galerie (6)
Zajímavosti (1)
- Ray Lovelock (ktorý hrá vo filme aj hlavnú rolu) spieva tiež song s názvom" Place for Landing" a počas nej hrá aj na ústnej harmonike. (westerns)
Reklama