Režie:
Karel ZemanScénář:
Karel ZemanKamera:
Zdeněk KrupaHudba:
Karel SvobodaHrají:
Otakar Brousek st., Jaroslav Moučka, František Filipovský, Naďa Konvalinková, Helena Vondráčková, Zdeněk Vašek, Miloš Vosmanský, Hana Zaoralová (více)Obsahy(1)
Poslední film klasika trikového filmu Karla Zemana vznikl ploškovou animací - tudíž ani nepředstírá nějakou trojrozměrnost. Inspirován klasickými českými pohádkami, vypráví o malém rytíři, jenž se vypravil do světa mocných, aby posléze seznal, že není důležité dobrodružství u honosných dvorů, nýbrž přátelství prostých lidí. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (144)
Rozhodně neuděluji tomuto filmu tak skoupé hodnocení z důvodu toho, že bych se nechal zmást jako jiní a pouštěl si jej s domněním, že se jedná o další verzi klasického příběhu o Jeníčkovi a Mařence. To naopak dost kvituju, že se Zeman vydal jinou cestou a odvyprávěl něco, co vlastně nemá obdoby. Bohužel se nemůžu ubránit tomu, že v případě jeho posledního kousku forma ve velkém válcuje obsah a kromě té pozoruhodné ploškové animace, kvůli níž jsem tady, jsem si z filmu vůbec nic neodnesl. ()
Krásně melancholická pohádka z trochu jiného soudku, než na co býváme u českých pohádek zvyklí. Škoda, že jsem tuhle baladu neměla možnost vidět v útlejším věku, protože by mě opravdu zajímalo, jak by na mě působila. Karel Zeman byl opravdu mistr naší animované tvorby, Karel Svoboda geniální skladatel a když se ti dva dali dohromady, muselo zákonitě vzniknout něco výjimečného. Mimochodem, naprosto geniálním vynálezem je pojízdné křeslo krále Berana s živým motorem a ruční brzdou. ()
Úžasná pohádka, která mě uchvacovala jako děcko a jejíž kouzlo nevyprchalo ani během těch dlouhých let, co jsem ji neviděl. Jedinečně posmutnělá atmosféra, silné emoce a krásná Svobodova hudba. ()
Adorace Karla Zemana chápu, natočil spoustu skvělých filmů, jenže cpát plné počty úplně všemu, co udělal, už hraničí s nekritičností. Honzík a Mařenka je místy nudná trademarková exhibice s neschopným protagonistou, který nic neumí a nic nedělá (a když dělá, tak věci kazí) a nakonec ujíždí s princeznou a div ne půl královstvím. Kýčovitá Svobodova hudba tomu zrovna nepomáhá - jindy se u Zemana se svými manýrami krotil úspěšněji. Jistě to má nějakou základní atmosféru, ale dávat tomu výrazně nadprůměrné hodnocení bych ze své strany chápal jako neúctu k Zemanovi. ()
Někde mezi temným Krabatem a klasickou českou pohádkou. Základ je klasický, Honzík vyrazí s prázdnými kapsami do světa, aby poznal nebezpečí i lásku. Cesta za štěstím je však v tomto případě o dost nebezpečnější než obvykle. Že na takové cestě musí člověk i něco obětovat je vyjádřeno i v postavách tří skřítků průvodců. Ostatně Honzík s temnými křídly není zrovna pro malé děti. Temnějším laděním se film blíží Krabatovi, i když v jádru zůstává klasickou českou pohádkou s obvykle skvělou Zemanovou výtvarnou stránkou. Rovněž Svoboda složil výborný hudební doprovod. ()
Trochu neadekvátní název, řekla bych. Tahle pohádka šla celá nějak kolem mě, ale za některé skvělé momenty nedám dvě hvězdičky, jak jsem měla původně v úmyslu. Za vylepšení mého dojmu může trošku hudba a trošku démonický vzhled některých postaviček. ()
Přiznám se, že nemám rád všechny ty mnohokrát použité motivy ze stále stejné kolekce stále stejně vyžilých klasických pohádek dopředu známých a k uzoufání předvídatelných a nemám ani v lásce všechny ty hloupé Honzy, co sotva z pece slezou, hned jim spadne do klína celé království i s princeznou. Karel Zeman se i přes vysoký věk ukázal jako inovátor a jeho pohádka má originální scénář, kde musí hrdina projít strastiplnou cestou vlastního zrání a na konci ho nečeká bohatství, jen záchrana holého života. Film je po dobrodružně exotickém výletu po cestách námořníka Sindibáda a temně baladickém Krabatovi, který se blíží německému pojetí příběhu ve stylu bratří Grimmů, návratem k české poetice a do lůna českého království, kde se příběh statečného Honzíka za časů Karla IV. odehrává. Výtvarně vyšperkovaná záležitost se zajímavým hudebním doprovodem od Karla Svobody. Celkový dojem: 95 %. ()
Další z proslulé zemanovské dvojice režisérů nezklamal ani v tomto filmu. Koprodukce v tomto případě neznamenala pohromu, ale - sympaticky - její opak. Fantaskní nádech prokrvil tradiční schémata pohádkového žánru a českou klasiku inovativně pozvedl vysoko nad nad a mimo její obvyklý zorný úhel. Zamýšlet se lze nad touto adaptací o všem. Avšak s jednou výhradou: kdo nechápe, že i v životě, i v pomyslném snovém světě viruálního všedního dne je možné všechno, zejména nečekané, leckdy i objevné pohledy, si patrně s touto režisérskou osobností příliš rozumět nebude. Tvorba pro děti může být i tvorbou pro dospělé. Ne pro všechny. Určitě však pro ty, pro něž svět a jeho poznávání nepozbylo objevnost vlastní zkušenosti a její básnivého rozměru. ()
Filmové studio Gottwaldov a jeho radosti. ()
S hudbou, která se nemilosrdně zabodla do mého dětského srdíčka, je tohle vyprávění, co se nevešlo do oslavných kronik, stálicí na pohádkovém nebi. ()
O nejednoznačnosti ochrancov/ životných radcov. Tri ich najčastejšie skupiny: pochlebovači, hazardéri a slušniaci sú v rozprávke predstavené ako trpaslíci - smieško, rarášok a dobrák. O prejavení temna v duši pri ceste za láskou. Z dobrotivého ťuťka na zlomyseľného zubatého odpudivca. Výraz tváre určujú často činy a myslenie človeka. Tiež o dočasnej strate rozumu v citovom poblúznení, nehľadiaceho na dôsledky sľubov vyrieknutých v mene okamžitého stretnutia s vyvolenou srdca. No a napokon aj o tom, že v rozprávke, na rozdiel od života sa vždy nájde nejaký koník, čo hrdinov vytiahne z bryndy. Posmutnelo ponuré s viacerými vychytávkami a hudbou, ktorá sa k skvelej animácii nijako nehodila so spevom-nespevom "speváčky" Heleny Vondráčkovej. 70%. ()
Zpívám své zpívání, dřív než půjdu spát. Srdce mám na dlani, víc snad nelze dát. Jen v pohádce srdce na dlani zůstane bez krvavých šrámů. ()
Povedená pohádka o Honzíkovi a Mařence, ve které sice absentuje jakákoliv perníková chaloupka i sourozenecké spříznění (incest nechme bibli, ne pohádkám), za to je tu mimo jiné divý lupič, rytířský turnaj, nebo transformace jisté postavy do něčeho, co vypadá jako kamenný emo-goth chrlič, který je mimochodem snad jediná věc, která si zasluhuje z imaginačního hlediska pozornost, s návrhem kresby se tu nikdo moc nevytáhl a většina věcí působí vizuálně docela nudně, byť stále dobře nakresleně a naanimovaně, ale stále nudně, Zeman, neZeman. Rozhodně to nepatří mezi špičku toho, co se dá ploškovou animací vytvořit, ale pořád je to zábavná pohádka s dobře zvolenou krátkou stopáží. Proč zeman nikdy nenaanimoval jedinou vemírnou vydru s chapadly? ()
Doporučuji udělat nějakou časovou pauzu mezi tím, kdy si pustíte Krabata a kdy Honzíka s Mařenkou, protože zažijete spíš trošku zklamáni. Já to udělal ve stejný den. Na Čarodějova učně to totiž nemá ani zdaleka, ale oplývá to skvělou hudbou od Karla Svobody, takže rozhodně kvalitu odepírat nechci, jen už to není tak geniálně atmosferické. ()
Poslední dílo filmového mistra. ()
Tato pohádka mě lehce zklamala. Zeman byl vždy mistr v navozování atmosféry exotických dálek a klasická česká pohádka mi k němu příliš nesedne. Celkový dojem také kazí hudební doprovod. Nic proti filmové hudbě Karla Svobody, jeho Návštěvnící, či Chobotnice jsou bez chyby, jenomže chladbý syntetizátorový zvuk působí v animované středověké pohádce nepatřičně. Navíc tam zpívá Helenka a tu fakt nemusím. Na Zemana je tento film příliš obyčejný. ()
Hned v úvodních titulcích je věnování - Karel Zeman dětem. Doplnil bych dětem i dospělým. Všem co obdivují jeho tvorbu. Pohádka je to tak trochu na hraně. Příběh sám je krásně pohádkový, zpracování je však spíše pro dospělé. Chvílemi film trochu skáče do strašidelna a co mé děti celkem dostalo byla smrt koně nesoucího prchající milence zasaženého šípy a hynoucího v kaluži rudé krve... Ale to je prostě Zeman. Některé kresby a vyobrazení rytířů a hradů působí jak z dávných vedut a já si chrochtal blahem. Zeman si neodpustil pár svých fines a tak uvidíme animované postavy prchat skutečným deštěm či jiné postavy a zvěř padat do skutečné vody se skutečnými šplíchanci. Škoda té hudby. Než začnu být kamenován coby barbar a heretik - vysvětlím. Souhlasím se všemi, Svobodova hudba je ve filmu geniální a zejména ona filmová písneň skvěle podaná Helenkou, kdy byla na vrcholu a nezajímaly ji a jejího manžela jen soudy kvůli všemu a se všemi. Dokonce mne dnes po letech přenesla hodně hodně zpátky až to u srdce píchlo. Ale chvilkami mi tam i s vědomím doby vzniku filmu neseděly ty moderní synťáky, tak typické pro dobu veksláků a tak vzdálené době krále Jana Lucemburského, po jehož smrti se příběh odehrává... Stačila jen kytara, flétna, piano... Ale to je možná jen můj problém, někomu to naopak může připadat jako zajímavé ozvláštnění. 5 rytířských korouhví. * * * * * ()
tohle je brutálně depresivní záležitost. nesnáším ty kresby. jak chápu že je to umělecké dílo a je u toho i krásná hudba, ale nemůžu si pomoct. nevyvolává to ve mě dobré pocity ()
Méně atmosférické, hororové a krvavé než Čarodějův učeň ale stejně geniální. Zvláště v momentě přeměny Honzíka v upíří monstrum po získání schopnosti létat, jsem měl jako malý u televize opravdu strach, a to měl být v té chvíli Honzík kladný hrdina. ()
Velmi pěkné zakončení kariéry legendy českého animovaného filmu - Karla Zemana! Nenechte se ovšem zmást názvem, perníkové chaloupky se nedočkáte… ()
Reklama