Obsahy(1)
Unikátní snímek vypráví příběh horolezce Kraffta, jehož žena při jednom ze společných horských výstupů kvůli jeho lehkomyslnosti zahyne. O deset let později se Krafft, který se dosud se smrtí ženy a s vlastní vinou nevyrovnal, setkává v Alpách s novomanželským párem Karlem a Marií. On sám nikdy nevystoupal na severní stěnu Piz Palü. Dozvídá se, že nějací studenti z Curychu se na ni právě vypravili. Domnívá se, že právo vystoupat tam jako první náleží jemu a protože mladí snoubenci ho nechtějí nechat jít samotného, všichni tři se společně vydávají na výstup. Když studenti zjistí, že je Krafft před nimi, rozhodnou se jít přímo svahem, kde je strhne lavina a oni zahynou. V Krafftově skupině dojde k rozepři pro žárlivost Karla na starého horolezce. Karel chce místo něj skupinu vést, ale protože není tolik zkušený, zraní se na hlavě a Krafft si při jeho záchraně zlomí nohu. V tu chvíli jsou uvězněni v horách a začíná boj o život.
Piz Palü je 3901 m vysoká hora, ležící v Berninských Alpách. První pravděpodobně úspěšný výstup na její hlavní a nejvyšší vrchol se uskutečnil v roce 1866.
(ájulinka)
Recenze (24)
Zapomeňte na filmy typu Přežít a podobně a pusťte si Bílé peklo Pitz Palü. Toto je vrcholné dílo tohoto žánru a že je to pomalu století staré natom nic nemění. Na festivalu ve zvukovém doprovodu kapely Ufajr nezapomenutelný zážitek s neskutečně lidskými filmovými hrdiny na všech místech, s (na tu dobu) nepochopitelnými efekty... (EdouS přesně řečeno: "jako by se to skutečně natáčelo někde v horách") - 95% ()
"Přece to všechno nespadne, zrovna dneska." Přestože do svých komentářů nikdy nezahrnuji místa projekce ani jména festivalů, tentokrát udělám vyjímku. Také jsem totiž tento dechberoucí snímek viděl se skvělým hudebním doprovodem pražské skupiny "Ufajr", když byl ve vyprodaném sálu Divadla Archa mimořádně promítán z restaurovaného 35mm filmu v rámci jedenáctého ročníku festivalu německy mluvených filmů "Das Filmfest". A byla to opravdu mimořádná událost. Spojení historického snímku s novodobou muzikou je doslova nadčasové, ale rovněž samotný film bude sám o sobě velkolepý jako alpská pohoří, struhující jako sněhová lavina či mrazivý jako kostka ledu, protože jeho příběh doplněný typicky nízkokontextovými německými mezititulky, které vyvolávají nechtěný smích, zůstane stále aktuální připomínkou lidské žárlivosti, ješitnosti i soupeřivosti. ()
Dějově nabouchaná podívaná uhání kupředu v přesně vypočítaném rytmu, který šlape jako motor Rolls-Royce. Nejen Pabst, ale v tomto případě zejména Arnold Fanck má cit pro vytvoření atmosféry ledového pekla i pro skvělé vedení herců: exceluje zde zejména pozdější režisérská hvězda Leni Riefenstahl. O Bílém Peklu na Pitz Palu jsem předtím (vědomě) nikdy neslyšel... a přece jen ANO! Tarantino film přímo cituje v "pub scene" v Hanebných panchartech. Což je nádherný odkaz. Dejte !! ()
Hory jsou zde záludné jako v každém druhém filmu a majestátní jako v žádném jiném. Riefenstahlová se mohla učit od těch nejlepších (Pabst krom režie nepočetných interiérových scén radil Fanckovi s dramaturgií) – zkuste si namísto skalisek představit nacisty nebo atlety. Bílé peklo stejně jako Hanebný pancharti, kteří mne na jeho stopu společně s biografií Riefenstahlové navedli, nevypráví nijak skvostný příběh, ale (stejně jako Pancharti) je zrežírováno tak zručně, že si to nejspíše uvědomíte až dlouho po skončení. 90% ()
Nemá, napriek tomu atmosferická dráma, ktorá výborne pracuje so svetlom a tieňom. Príbeh je prostý, ale vtiahnuť diváka preňho nie je problém. Chválim hudobný doprovod, ktorý bol pravdepodobne z roku 1997 a ktorý kvalitne dotvára atmosféru. S originálnym by to bolo určite horšie. Privítal by som však o hodinu kratšiu stopáž, pretože dej bol veľmi rozťahaný. ()
Galerie (18)
Photo © Universal Pictures
![Bílé peklo - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/167/087/167087881_8ec955.jpg)
Zajímavosti (8)
- Vedlejší roli zkušeného pilota Ernsta Udeta hraje ve filmu sám Ernst Udet, jenž se proslavil jako jedno z největších leteckých první světové války. Na konci války měl na kontě 62 sestřelů, což jej řadilo na 2. místo v Německu a 4. ve světě. Ve filmu poprvé účinkoval právě v Bílém pekle, následovalo několik dalších, např. Stürme über dem Mont Blanc (1930), S. O. S. ledovec (1933) či Wunder des Fliegens: Der Film eines deutschen Fliegers (1935). V roce 1941 spáchal sebevraždu. (Subjektiv)
- V roce 1935 vznikla zhruba o hodinu kratší německá zvuková verze. O hudbu se postaral Giuseppe Becce. (Matty)
- Georg Wilhelm Pabst na žádost producenta režíroval ateliérové záběry a pomáhal Arnoldu Fanckovy s dramaturgií. (Matty)
Reklama