Scénář:
Aleksey NaginHudba:
Vitalij MukaňajevObsahy(1)
Luganská oblasť, máj 2014. Novožilovská rodina sa celkom náhodou ocitla v centre vojnových udalostí. Vlad Novožilov (Aleksandr Bucharov) je vyslúžilý vojak z Afganistanu, ktorý na vlastnej koži spoznal, čo je to vojna. Keďže za svoj život už videl dosť hrôz, v situácii vidí len jedno východisko - opustiť krajinu. Pred vojnou sa však utiecť nedá, hranice sú uzavreté. Ak chce zachrániť rodinu, čaká ho veľmi ťažká morálna dilema. (Arsenal83)
(více)Recenze (35)
Propaganda jag Brno a nie, že nie. Jasne, čo tu ševelia kolegovia, že pozor!: všetko na základe skutočných udalostí, je fakt. Ale rovnako dôležité je ako sa s takýmito faktami narába, a čo sa pri tom vynecháva. Jasne, ak zo spektra farieb udalostí sa vyberie jedna, hoci aj pravdivá, tak takouto farbou je potom natreté úplne všetko. Na základe existujúcich a zdokumentovaných zločinov čojaviem partizánov počas SNP (ktorých prvotná motivácia - poraziť kléronáckov - bola a je ušľachtilá), by sa aj o tejto protináckovskej rebélii dal nakrútiť film. SNP by v ňom vyzeralo jak poľutovaniahodné boľševické sprisahanie proti legitímnej slovenskej vláde. A dnešní náckovia v slovenskom parlamente by si pri takomto filme úľavne zaonanovali, aby v závere svojho propaganda balastu obšľahli mohutnými výstrekmi tváre svojich hrdinov, uznávajúcich ten pravý a jediný Slovenský štát, pod vedením tučibombového farára, hajlujúceho v Banskej Bystrici pri vítaní nemeckých vojsk, čo prišli potlačiť bandu komunisticko-židovských grázlov. Nuž a podobne Solncepjok. Ukazuje krutosť ukrajinskej domobrany, ktorá sa neštíti ničoho. Ale film je zameraný skôr na iné, než na ukázanie hrdlorezov made in Ukrajina, hoci i to je podstatné. No hlavné je ukázať iné: ono tí Ukrajinci sú podľa naratívu filmu takí vlastne mentálne nedovyvinutí Rusi, ktorí tancujú len tak, ako im prikáže vláda, dosadená po podozrivých násilnostiach na Majdane nie voľbami, ale "oranžovou revolúciou". Jasné, že pri nej asistoval Západ a jej žoldnieri. Táto mafiánsko-liberálna grupa podľa filmu nahuckala mladých revolucionárov z námestí do Luhanska a Donecka, aby tam pod pláštikom dodržiavania poriadku rozbehla neľútostnú násilnú akciu voči civilistom. Nuž a ako to riešiť? jedine poslať z Ruska očapicovaných mužov jasného myslenia a velenia a vychovať tých nespratných pubertiakov, tak, aby sa v konečnom dôsledku zaradili bok po boku veľkého staršieho brata k jednotnému ruskému priestoru! ()
Film se s ničím nemaže (neštítí se prakticky ničeho). Bohužel také nijak zvlášť nepomáhá divákovi se moc orientovat a celkem úmyslně se nepouští do řešení “proč”. Prostě předkládá jednu scénu za druhou. Začínáme pleněním vesnice (kdo, koho, proč lze jen odhadovat). “Banditi” (asi Ukrajinci) masakrují usedlíky (asi Rusové žijící na Ukrajině). Tím se seznámíme s hlavní postavou - chlap s jizvou (veterán z Afghánistánu), který se vývojem situace dostává mezi “Domobranu” (pro laika Rusové), kde jezdí se sanitkou. Pak sledujeme skupinku lidí z Kyjeva (takže Ukrajinci) co se rozhodnou dát k “dobrovolníkům”. Pak tam jezdí skupina s dodávkou a minometem (mají na uniformách logo Komerční banky). Později jsem zjistil, že to není radikální vymáhání nespláceného úvěru, ale Ukrajinská povstalecká armáda a ty jsou vlastně to samé jako “dobrovolníci” z Kyjeva. Pak se tam občas mihne ZIL s kaťušema (ten má ukrajinskou vlajku, takže jasný) a tím máme strany definované. Chvilku sledujeme jednu stranu (domobrana), chvilku druhou (dobrovolníci) kvůli představení klíčových postav a prokládáno to je situacemi, které si můžete najít na Wikipedii. Tedy třeba nálet SU-25, nebo sestřelení Iljušina Il-76. Jako celek to působí logicky a uspořádaně (Ukrajinci křičí “Rusové jděte si do Ruska” a Rusové-Ukrajinci odpovídají “nelezte nám sem”) a očekavatelně u filmu z RU produkce, z toho vychází “domobrana” lépe (řekněme jako menší svině - je to přece jen RU produkce). Jak moc to reflektuje skutečnost, je v případě hodnocení filmu irelevantní (reálně bych viděl, že pravdivější je spíš Donbas). Nicméně filmově bylo zpracování zcela v pořádku a přišlo mi (možná tím, že už jsem byl ve stranách zorientován), že druhá polovina je výrazně lepší než první. Ať už po dějové, tak i akční stránce. ()
Potěš prso, co mám teď k tomuhle... No i když ideologicky samozřejmě stojím na stejné straně pomyslné barikády, jako tvůrci téhle retardované ohavnosti, musím objektivně prohlásit, že se jedná o primitivně tendenční paskvil, který je nejenom mizerně natočený a zahraný, ale svým obsahem i nekonečně blbý. Ona se holt propaganda musí umět, protože když se neumí, působí v lepším případě komicky a v horším případě je její účinek úplně jiný, než její strůjci zamýšleli. Takže druhá opravdu jen za tu stejnou stranu barikády, pak myší přetáhnout směr koš a rychle zapomenout. ()
První čtyři pětiny filmu by byly skoro za pět. Film je místy opravdu brutální, ale přitom dost lidský a co do charakterů postav nečernobílý. I ukrajinští dobrovolníci jsou tu vesměs lidé se svou minulostí a představami o budoucnosti. Největší magor mezi nimi je nakonec agresivní Rus, který si dokazuje bůhví co. Sami Ukrajinci zničí bandu magorů, která v chaosu jen bezuzdně vraždí a loupí. Tahle část nakonec směřuje k tomu, aby dva bývalí vojáci z opačných stran našli něco jako vykoupení vlastní minulosti v tom, že budou jen zachraňovat životy. V téhle části je de facto úplně jedno, že se film odehrává právě v Luhansku v roce 2014, dal by se zasadit skoro do jakékoli války, protože je prakticky výhradně o obětech. Navíc je tu Alexej Kravčenko. Pak ale přijde posledních dvacet minut, které předchozí skoro dvě hodiny dost postaví na hlavu. V jiném a jinak pojatém filmu by tahle část třeba sama o sobě fungovala, ale tady prostě nepasuje k tomu, co tomu předcházelo. No, úplně to konec nezkazil, ale opravdu, skončit to o dvacet minut dřív, byl by to mnohem lepší film. ()
Pomsta Putinwůdu za Donbas a Ramba 3. No, Putinwůdu… Báťuška by to asi nenechal na úrovni amatérského porna, takže patrně jen se souhlasným zavrčením „Nu, da…“. Úkáčka jsou sice vesměs vymatlaná animální verbež, ovšem se sovětskými soudruhy si tak nějak mohou potřást pirohama. A toto není nic jiného než Věčný Ukrajinec, brutálně přepelmeněná demagogie pro slaboduché komsomolce, která s přitroublým patosem, jasně vykreslenou a řádně černobílou pseodoosou zla a nejosvědčenějšími manipulativními stranickými postupy opět ospravedlňuje další hrdinnou „pomocnou“ anexi hřejivé náruče Matičky Rusi na území suverénního státu. Demagogie, jakou by až takto komediálně nezmákli snad ani kluci z 20th Century Mao Ce-tung. Prostě bilingválně parafrázováno – „Balšie zashitniki!“ ()
Galerie (15)
Photo © Cinema Park
![Solncepjok - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/166/440/166440712_a0238e.jpg)
Reklama