Režie:
Jean-Pierre MockyKamera:
Léonce-Henri BurelHudba:
Gérard CalviHrají:
Claude Rich, Henri Poirier, Michel Serrault, Paola Pitagora, Michael Lonsdale, Catherine Rich, René-Jean Chauffard, Jean-Pierre Mocky, Jean Tissier (více)Obsahy(2)
Restaurátor rukopisů využije svých profesních dovedností k vyhotovení falzifikátu, který mu dovolí se podruhé oženit, aniž by musel podstupovat svízelné rozvodové řízení. Následně se rozhodne – nikoli nezištně – pomáhat ve velkém i jiným občanům toužícím vymanit se z manželských pout. (NFA)
Recenze (37)
Neprávem zapomínaná poetická komedie plná úsměvného nadhledu na stav manželský. Nevinná dobrodružství, spojená s legálním obcházením strnulých rozvodových procedur, které v té době měly v sobě ještě mnoho z předminulého století, jsou založena na kontrastu lehce nedovtipného, ale o to zběsilejšího a snaživějšího policejního inspektora a andělsky nevinného padoucha, který s pravou boží velkorysostí pomáhá zbavovat své bližní opravdu nesnesitelných břemen harpagonství a ksantipovství. V případě PŘÁTEL jde o satiru, jež svou nepřehlédnutelnou něžnou nenápadností sděluje o Francii své doby více, než by byla země sama sobě s to přiznat. Ta pozapomenutost je v tomto případě opravdu nepříjemná! A hlavně zbytečná! ()
Přes čtyřicet let stará "výměna manželek". Jedna z nejlepších francouzských komedií 60. let, kde nehrál Lous de Funés. Máte-li rádi jemný humor je tato komedie vhodná i v dnešní době. Claude Rich je opravdu vypečený podvodník a divák má, jak to tak v podobných příbězích chodí, chuť mu prostě fandit. ()
Dnes u nás už téměř neznámá, avšak velmi kvalitní francouzská komedie. Základní zápletka je sice jednoduchá, ale nápad je rozvinut do velmi zajímavého vzorce. I vývoj některých postav je zajímavý, především té Michela Serraulta. Narozdíl od některých jiných francouzských komedií 60. let zde není nouze o opravdu vtipné scény a momenty. ()
Výměna manželek po francouzsku, čili s šarmem a nadhledem, nabízí sympatickou zábavu na jedno použití. Upřednostnila bych větší akcent na právníky, kteří přichází o své snadno vydělané peníze, místo zbytečných gagů, které se místy hodně blížily k trapnosti (plížící se policisté). Jedna hvězdička navíc za český dabing, při němž jsem se slzou v oku zavzpomínala na zašlou slávu českého dabingového umění. ()
Roztomilá a gagy nabitá komedie specialisty žánru Jeana - Pierra Mockyho, jehož tvorbu u nás zas až tak neznáme. Objevuje se tu také skupina u nás neznámých, ale ve Francii populárních komiků. Francis Blanche (málem Četník ze Saint - Tropez) jako inspektor Leloup a halvně můj oblíbený Michel Serrault. Dabuje ho - světe div se - Vladimír Menšík. On se vůbec dabing téhle komedie povedl i ve vedlejších rolích (Kopecký, Libíček...). Zajímavostí určitě je, že manžele Matouzecovi (tedy Matoua a jeho původní ženu Fanettu) ztvárňují skuteční manželé Claude a Christine Richovi a v českém znění jim propůjčili hlasy také skuteční manželé Luděk Munzar a Jana Hlaváčová. ()
Galerie (21)
Zajímavosti (1)
- Herce Michaela Serraulta v českém jazyce nadaboval Vladimír Menšík, který se dabingu věnoval jen velmi výjimečně. (Terva)
Reklama