Obsahy(1)
Leningrad, 1938. Stalinistická mašinerie jede na plné obrátky, vyhledává domnělé nepřátele státu a popravuje nevinné. Jedním z exekutorů je i respektovaný kapitán Volkonogov, muž, který si ale jednoho dne uvědomí ohavnost systému, jehož součástí se stal. V náhlém popudu se rozhodne vyhledat pozůstalé obětí a prosit o odpuštění i za cenu toho, že bude brzy umlčen. Mohou se i kati dostat do nebe? Svižný thriller, ozvláštněný prvky hororu, hledá záchvěvy lidského svědomí pod pokličkou ideologie, která dělá z lidí mrtvoly ještě dřív, než skutečně zemřou. Snímek z benátské soutěže umocňuje přesvědčivý výkon Jurije Borisova, mrazivý humor i příklon k tradici ruského absurdního umění. (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (33)
Chvilku mi trvalo zvyknout si na kostýmy NKVD a jejich holé palice a když se mi to konečně povedlo, začalo to být jako na houpačce. V jednu chvíli film nabízí neuvěřitelně silné scény umocněné jak výkonem Jurije Borisova, tak neosobní bezcitností státních zabijáků a v tu druhou film nabízí jen artovou nudu jak co do obrazu, tak co do dialogů. Tohle asi nebyl úplně film pro mě. 50% ()
[vzpomínky na LFŠ] Šikovně uchopená aktualizace ruského strachu, kdy oněmi všudypřítomnými strašáky nejsou již v auťácích poschovávaní muži v kloboucích, ale naposilkovaní plešouni v teplákovkách. Baví mě skutečnost, že stalinistické období Sovětského svazu je pro všechny natolik nepochopitelně bizarní etapou dějin, že příběhy z něj schovávají do komedií, nespolehlivých vypravěčů či jako v tomto případě, do sureálna s červenou vzducholodí nad hlavou. ()
Rusko bylo, je a vždy bude brutální stát s nelidskou politikou a Kapitán Volkonogov uprchl je toho zdárný interpretátor a nabízí poetickým způsobem individuální, pravděpodobně smyšlený příběh člena tamní ruské "STB" a jeho snahu o vykoupení a odpuštění. Režijně je to velmi povedené, řemeslně jakbysmet, herec Juraj Borisov je vždy v mém festivalovém hledáčku a citlivá taktovka režisérského páru funguje a snaží se zachytit lidskou stránku v poměrně kontroverzní látce, na kterou by se ale nemělo s ohledem na dnešní dění hledět negativně. Filmařsky to byla slušná lahůdka a čistokrevná indie festivalovka, takže já jsem spoko. KVIFF 2022. ()
Ne, že bych ve snímku nenašel nějaké ty nedostatky, byly přítomny, ale já jsem na to kašlal stejně jako major Golovňa (jen ne tak krvavě), protože pro mě tentokrát zvítězila myšlenka nad hmotou. Období stalinských čistek muselo být příliš silným zážitkem i pro otrlé povahy, a kdo si nevypěstoval pořádnou paranoiu, ten ho nezažil. Tvůrcům filmu se podařilo své dílo prodchnout dokonale syrově bezútěšnou atmosférou, kterou zasáhli kupodivu i mě, a způsobili mi tak krajně nepříjemný zážitek. Abych nikoho nezmátl, musím vysvětlit, že je v tomto případě termín "nepříjemný zážitek" míněn jako pochvala. Byl jsem vtažen do děje, který přinášel jednu ohavnou zkušenost za druhou a nedával mi žádnou pauzu na vydechnutí. Místní splašené sykavky mě zřejmě označí za Putinova apoštola (nebo něco na ten způsob), ale mě tento ruský snímek mocně zaujal a zařadil se u mě k podobně intenzivnímu Dorogije tovarišči (2020). Musím taky napsat, že souhlasím s tím, co ve svém komentáři / recenzi napsal verbal, a jen bych na to konto dodal, že mám pocit hraničící s jistotou, že mi současné "demokratické" trendy sice dovolují svobodně projevit svůj názor, musím být ale připraven na to, že ponesu následky. V současné době se přepisují knihy, v nichž byl použit nepovolený jazyk a myšlenky, vbrzku tedy očekávám jejich pálení a myslím, že mi bude úplně jedno, jestli u toho bude lůza mávat vlajkou rudou s nářadím nebo rudou s bílým středem a svazkem paklíčů. Já stejně pevně věřím v to, že EU dokáže ty symboly nějak "demokraticky" nakombinovat, aby si všichni přišli na své. No, snad se už nedožiju doby, kdy bude lidi za projevení vlastního názoru čekat setkání s Míšou. / Poučení: Lepší kulka v hlavě než TBC na plicích. ()
Běh Stalinova Landy za odpuštěním Orlíku je sice kapku artově progelovaný a místy absurdní, ovšem v detailech veskrze pevný v kramflecích, sugestivní, syrový a surový FPS matroš s mrtvolnou poetikou, tísnivě zanechávající koule v břiše a na sliznicích žluklý pach té nejhorší sobecké lidské spodiny. Mrazivá alegorická studie vypláchlé zdivočelé animální verbeže, vyhecované a otupělé bolševickým terorem, s docela milým přesahem do současnosti. Ovšem ne takovým, jak se někteří soudruzi snaží v souladu s jednotnou a jedinou správnou stranickou doktrínou demagogicky deklarovat, a sice že nelidská pakáž bez jakékoliv úcty k životu a zcela bez elementárních civilizačních návyků napadla totálně mírumilovný, kulturní a kultivovaný národ filantropických miláčků, který teď tak hrdinně brání klidný spánek Evropy, světa i galaxie, ačkoliv jeho východní části už téměř před deseti lety jasně vyjádřili zcela svobodnou vůli po sebeurčení a nezávislosti, na níž měli de jure némlich stejný nárok jako třeba Kosovo. Jenže tentokráte dobrotivé NATO, poháněné Spojenými sráči, Kyjev kupodivu humanitárně nevybombardovalo, protože by to bylo v rozporu s aktuálními geopolitickým šachy, tudíž se toho ujal ten zkurvený Mordor. A tak nelidská pakáž napadla de fuckto kulturně, historicky i naturelem tu samou pakáž, avšak obě ty pakáže se teď moderní demagogie pro klid na pastvinách spokojeně bečících přežvýkavců snaží navzdory všem učebnicím dějepisu separovat, aby stádečko nade vši pochybnost vědělo, komu fundit, a koho lze beztrestně hanobit. A to je tedy úplně stejně úsměvný manipulativní narativ, jako tvrdit, že Stalin byl Rus jako poleno, nebo že v prvním tisíciletí etničtí Rusáci odtáhli z Kyjevské Rusi, aby v roce 1991 mohla vzniknout Ukrajina. Ne, ten přesah filmu spočívá v tom, že je jen otázkou času, než se novodobá mocichtivá neomarxistická lůza Evropské Utopie a Anglosaského kokotporátního spříseženectví militarizuje a začne ty s nepohodlným názorem likvidovat nejen sociálně a ekonomicky. Taxe na tu citlivou romanťárnu hezky mrkněte, ať víte, do čeho jdete, pokud se budete jen tupě nechávat stříhat dvakrát ročně na vlnu. Hodně silné kafe, které doporučuji nevařit před spaním! ()
Reklama