Režie:
Christopher NolanScénář:
Christopher NolanKamera:
Hoyte van HoytemaHudba:
Ludwig GöranssonHrají:
Cillian Murphy, Matt Damon, Robert Downey Jr., Emily Blunt, Florence Pugh, Josh Hartnett, Casey Affleck, Rami Malek, Kenneth Branagh, Tom Conti, Benny Safdie (více)VOD (4)
Obsahy(2)
V době, kdy Druhá světová válka ještě vypadala nerozhodně, probíhal na dálku dramatický souboj mezi Spojenými státy a Německem o to, komu se dřív podaří zkonstruovat atomovou bombu a získat nad nepřítelem rozhodující převahu. V Americe se tajný výzkum skrýval pod označením Projekt Manhattan a jedním z jeho klíčových aktérů byl astrofyzik Robert Oppenheimer. Pod obrovským časovým tlakem se s týmem dalších vědců pokoušel sestrojit vynález, který má potenciál zničit celý svět, ale bez jehož včasného dokončení se tentýž svět nepodaří zachránit… (Cinemart)
(více)Recenze (1 354)
Terapeutické sedenie, ktoré po troch hodinách zmiernilo moje obavy o stav filmovej mašinérie spoza veľkej mláky. Už štvrťstoročie si Christopher Nolan tehlu po tehle stavia neustále vyššiu a vyššiu stenu očakávaní, ktorú zakaždým zasypú výčitky de facto rysujúce hrubú deliacu čiaru medzi súčasnými tvorcami. Občas síce kladie bodky tam, kde by mohli byť otázniky, inak ale nemám potrebu rozporovať jeho umelecké voľby, pretože sa v rámci žánru nespreneveril voči svojmu základnému poslaniu a opätovne mi priniesol nefalšované nadšenie z prežitku – pre mňa osobne skutočne jediný referenčný bod hodnotenia pri sledovaní audiovizuálneho diela. Prepadnúť charizme postáv nebolo dávno tak ľahké, ťažobu konverzačnej drámy nesú presne vedení herci ako šerpovia na svojich pleciach k vrcholu. Spleť intelektuálnych rozhovorov technicky brilantne rozpohybovaná k veľkoleposti, úchvatne zapletená do vrkoča, obohatená o podnety na zamyslenie a momenty, pri ktorých sa mi oči zaleskli cinefilným šťastím. (Kino) ()
Nový kúsok od maestra Nolana je sama o sebe veľkou filmovou udalosťou, tentokrát dokonca promovaná podivuhodným crosseventom Barbenheimer. Marketingovo teda film pritiahol (moju) pozornosť, avšak očakávania som ponechával utlmené nakoľko od Nolana mám radšej snímky zo žánru sci-fi než historické drámy podľa skutočnej udalosti (Dunkirk je pre mňa jeden z tých slabších momentov jeho filmografie). V Oppenheimerovi vzal Nolan jeden (ne)obyčajný príbeh a naformátoval ho do svojej typickej rozprávačskej schémy (jeho rukopis je tu vyslovene čitateľný - niekoľko časopriestorovo oddelených línií postupne sa zbiehajúcich v jednom bode), pričom paradoxom je, že film nie je primárne o teste Trinity, resp. nevenuje sa mu taká pozornosť ako by to snáď bolo v prípade iných tvorcov, no príbeh pokračuje ešte pomerne značnú stopáž aj po tomto momente (je to skutočne čistokrvná dráma s minimom provokatívnych akčných momentov, no keď tu aj nejaké sú, zatajuje sa z nich očakávaním dych - čo je pre mňa ďalší poznávací znak Nolanoviek). Sila a momentum tohto filmu sa však ukrýva inde, a to v jeho posolstve a presahu do súčasnosti, ktoré bolo umne minimalisticky ukryté v dynamike Oppenheimera s Einsteinom v jeden obyčajný deň v parku. Melancholická psychologická štúdia kľúčového okamihu v dejinách ľudstva so špičkovým hereckým obsadením, ktoré je potrebné vidieť. V rámci Nolanovej filmografie hodnotím 4*, v rámci všeobecnej filmografie roka 2023 5* (zaraďujem do TOP 10), výsledok 4,5 *. ()
Netušil som, že budem potrebovať víkendovú prípravu, aby som sa dokázal orientovať v postavách. Bolo ich vážne moc, Nolan navyše ako zo samopalu chrlí jednu scénu za druhou a nech to ešte viac divákovi sťaží, nebolo päť minút, kedy sme neskákali v čase. V tomto ohľade si film vyžaduje stopercentnú pozornosť, tá však dostáva na frak monotónnym podaním. To naruší iba testovanie bomby, kedy je v audiovizuálnej agónii každá bunka v tele. Chirurgicky presnú emóciu znechutenia vyvolá rozhodovanie sa, ktoréže to mesto bude na druhý deň v správach. Lenže človek sa ani nenazdá a rázom nesie na bedrách novú dialógovú nálož, v ktorej aj zvrat so sovietskym špiónom vyšumí do prázdna. Dôvod? Nedokázal som si vybaviť herca, ktorý ho stvárnil. Musím však pochváliť casting, herecky asi najsilnejšia zostava akú som v poslednom období v kine videl. Možno aj preto je škoda, že je film natočený toľko nezáživne s maximálnym zameraním na maximálny počet nominácii. ()
Vše je opravdu výborné, až na ten slabý a poměrně nezajímavý námět (životopisný žánr - dle mého názoru poměrně nezajímavé historické osoby), za který prostě nemohu dát pátou hvězdu. Nemohu si pomoct. Typická nolanovina, film plyne rychle a rychle uteče (i přes svoji dlouhou stopáž), je zde kvalitní střih, hudba a herecké výkony. Vypravěčský styl byl správně zvolen jako fragmentovaný a nechronologický, protože v případě chronologického pojetí by člověk jen těžko dokázal udržet pozornost 3 hodiny. ()
Koukám, že strachem z neexistujících jaderných bomb a války musí masírovat ovečky pravidelně a držet je na té vlně strachu. ()
Víc než měsíc jsem čekal na volné místo v iMAXu, ale Flora stále hlásí každý den vyprodáno a tak si musím vystačit s lehce komornějším prostředím tady na Zličíně. Nejspíš nejdospělejší a nejklidnější Nolanovka, od které jsem sice čekal něco trochu jiného (popcornového), ale odnesl jsem si silný, rezonující, zážitek. Nolanovka, která sice postrádá trochu více akce a může místy působit až lehce dokumentárně (i na základě dlouhé stopáže, která ale utíká strašně rychle), ale zato spolehlivě útočí vším ostatním. Výborná filmařina (od Nolana nic jiného už čekat nejde) podpořená duněním od Ludwiga Göranssona, dobrým scénářem (časové linie fungují na výbornou) a zcela fenomenálním Cillianem Murphym. Hodně těžkej film, který bude potřebovat ještě aspoň jednu projekci, aby si to všechno myšlenkově sedlo. Není to taková bomba jako Interstellar nebo Inception, ale 4 hvězdy by bylo prostě málo. ()
Pro hodně lidí to bude ukecaná nuda, pro mě je to 180 našponovaných minut, během kterých Nolan zvládne vystřídat několik žánrů, zahltit diváka vjemy efektivněji než u Dunkirku a vykreslit Oppenheimera a celou tu dějinnou situaci, ke které došlo v neuvěřitelně komplexních barvách. Fakt, že divák tu historii zná, a přesto ho film dokáže držet v napětí, je u tak dlouhého díla až neuvěřitelný. Zároveň to pro mě byla těžká, možná až depresivní, podívaná, kterou asi jenom tak nezopakuju. Ale vlastně to tady možná není až tak potřeba, tedy pokud aspoň trochu znáte okolnosti Manhattan projektu a některá jména. Jasně, Nolan si opět pohrává s časy i posloupností scén, ale nakonec vše poměrně zručně a po několika katarzních scénách uzavře. Excelující herci v čele Murphym a naprosto skvělý střih a ozvučení, jsou už jen třešničkou na dortu. Za mě pohlcující, zneklidňující, napínavý a temný film, který může hodně nesednout, ale který je podle mě mistrnou filmařinou s osobní i velmi nepěknou celospolečenskou rovinou. 93,235 % ()
Takto to dopadne, ak chcete vyrobiť tri v jednom... Ani jedna zložka nakoniec nemá parametre špičkovej kvality. Na politický thriler má film málo napätia, v zmapovaní vedeckého úsilia a pokroku je Openheimer príliš povrchný a ani ako životopis neobstojí. Takže ostáva len jeden výbuch ( ktorý by som vlastne úplne výnimočne videla radšej v CGI verzií ) a pár náznakov morálnej dilemy verzus cynizmu. A ešte jedna vec. Naozaj musí hudba neustále na seba "upozorňovať" ? Všetkého veľa škodí. ()
No, nečekal jsem zádný zázrak a na to, že Nolan už rezignoval na nějaké vyprávění příběhu, už jsem také zvyklý. Některé scény mě bavily, třeba první zkouška v Los Alamos, jen to zkrátka nedrželo pohromadě. Samoúčelné použití černobílého obrazu a prostřihy na výbuchy (já vím, nějak se ten IMAX obhájit musí) tomu také nepomohly. ()
Moc dlogi ()
[3,5*] "They won't fear it until they understand it, and they won't understand it until they've used it." Christopher Nolan rozohráva svoju typickú hru s divákom, pre ktorú ho priam zbožňujú celé masy priaznivcov. Ja k nim však nepatrím a hoci si režiséra vážim ako vizionára, čo má filmárske remeslo v malíčku (nenakrútil prakticky ani jediný slabší, či priemerný film), jeho štýl mi nikdy dokonale nesedel (s výnimkou skvelého Interstellaru a výborného Mementa). Inak to nie je ani v prípade tohto nesporne kvalitného filmu, ktorého poriadne spletitý príbeh rozprávaný v niekoľkých časových rovinách sa tvári sofistikovanejšie, než akým naozaj je. Priznávam, že som sa v tom množstve postáv a súvislostí občas trochu strácal, ale na druhej strane som ani nemal dostatočnú motiváciu hlboko sa do diania ponoriť, keďže až príliš veľa času je venované procesom (hoci aj pútavo stvárnených) a politikárčeniu a film je na môj vkus hrozne urozprávaný. Navyše ho z môjho pohľadu ťahá dolu hudba Ludwiga Göranssona (mám pocit, že ten chlapík sa márne snaží byť niečo ako Hans Zimner), ktorá je dosť nevhodne zasadená, neustále hučí, až svojou predimenzovanosťou začína časom otravovať. K hereckému obsadeniu však nemám ani najmenšie výhrady, z množstva výborných hercov vyzdvihnem hlavne Cilliana Murphyho (Robert Oppenheimer), Matta Damona (Leslie Groves), Emily Blunt (Kitty Oppenheimer) a Florence Pugh (Jean Tatlock). Budem určite potrebovať ďalšie pozretie, aby som pochopil všetky súvislosti a dokázal si na film utvoriť lepší názor. "Since nobody really knows what they said to each other that day, is it possible they didn't talk about you at all? Is it possible they spoke about something, uh... more important?" ()
Další dílo vizionářského mistra Christophera Nolana, které se ovšem strašně špatně hodnotí a strašně špatně popisuje. Připomínalo mi to něco mezi Interstellaerem a Schindlerovým seznamem, ale je to ještě osudovější a závoveň to vyvolává víc otázek než odpovědí. Začátek je takové to životopisné drama J. Roberta Oppenheimera, kterého bravůrně ztvárnil Cilian Murphy, a kterého líčí jako obyčejného člověka se svými běžnými problémy, jenžekdo tuší, ví, že (jak bylo ve filmu několikrát zmíněno), Oppenheimer je pravděpodobně nejdůležitější člověk, jaký kdy žil a nikdo jiný, než tvůrce atomové bomby - respektive vedoucí projektu Manhattan (docela příhodně vystudoval i Jesus College, mimo jiné). V další hodině se dostaneme k samotnému vzniku A-BOMB a zde se Nolan skutečně předvedl, naprosto neuveřitelný zvuk, hudba a samotný testovací výbuch je prostě úchvatný - ovšem mrazivě úchvatný... A v poslední hodině, která se tedy dala zkrátit na polovinu ( to by ale nebyl Nolan) dochází k výčitkám a zároveň z obvinění z prokomunistických názorů... Toliko fakta, co se týče percepce, řekl bych že se jedná o nejzajímavější film snad v celé historii kinematografie, přesto ale nebude asi mým nejoblíbenějším- už protože Interstellar, Avatar, a Lord of the Rings... Filmařsky je to tedy nejvíce podobné Prvnímu člověku. O důležitosti filmu svědčí i fakt, že tu hraje opravdu neuvěřitelná plejáda hvězd, včetně mých oblíbených Emily Blunt a Matta Damona - chybí snad jen Leonardo DiCaprio a Natalie Portman.. Na jedné straně film roku (hodně mě štve, že v Brně nemáme IMAX), na druhé straně pochopím, když to někoho neosloví (čti nepochopí osudovost filmu a následky projektu Manhattan).. Pokud budou Oscary, budou naprosto zasloužené, pokud nebudou i tak bude J. Robert Oppenheimer nejdůležitěšjí člověk, co kdy žil, nebo to byl Ježíš, nebo snad nakonec Christopher Nolan?! Viděno v kině Velký špalíček..2D (eng.)...100% ()
3hodinové mistrovské dílo. ()
Wow.. tohle musim vstrebavat chvili.. ()
Můj oblíbenec Christopher Nolan se svým novým počinem Oppenheimer opět předvedl audiovizuální působivé dílo, které by rozhodně mělo být shlédnuto v kině, aby si divák mohl vychutnat efekt tohoto snímku plnými doušky. Jednotlivé obrazy a pro Nolana tolik typický sound design nechají diváka proniknout hluboko do psychiky Roberta Oppenheimera, kterého opravdu mistrně ztvárňuje Cillian Murphy. Za jediné minus považuji určitou vleklost a zdlouhavost některých zejména dialogových pasáží, kdy mám jako divák pocit, že se snímek neustále rozjíždí, ale nedokáže udržet napětí. Ohromné množství jmen a postav mizí stejně rychle, jako se objevili, což přispívá k tomu, že se ne každý divák do světa Oppenheimera pořádně dostane. V mém případě se to však podařilo a snímek mě dokázal na těch správných místech rozesmát, vyvolal ve mně nepříjemné pocity i strach. Každý, kdo se cítí na tuto emocionální jízdu na horské dráze, by si tento temný životopisný thriller o americkém Prométheovi neměl nechat ujít. ()
90% ()
| Universal Pictures | Fascinujúce, čo všetko dokáže Nolan natočiť. Z na prvý pohľad generického biopicu o otcovi atómovej bomby, kde by sa riešili vážne veci tým najkovnečnejším spôsobom, si z toho Chris urobil epický IMAX event, na ktorý každý do kina príde. Barbenheimer som odštartoval Oppenheimerom, pretože z princípu. Je to Nolanovka, na ktorú sa teším už od jej oznámenia. A s kľudným svedomím hovorím, že ide o strhujúci, fyzický a intelektuálny zážitok, ktorý na poli 3 hodín nespustí nohu z plynu a nenecháva diváka vydychnúť čo i len na sekundu. A možno v tom tkvie jediný problém, ktorý som s Oppiem mal. Ale poporiadku. Technicky ide o majstrovské dielo. Od hudby, cez kameru, production design a dobové zasadenie ide o takmer dokonalú epickú drámu, kde sa vám ani nechce veriť, že takýto film je v dnešnej dobe mainstream. Na to máme presne rejžov, ako je Nolan. Čo film to udalosť a Oppenheimer nie je výnimka. Až som si hovoril, aký príbeh chce Nolan vyrozprávať. Veď je to biopic, nie epika level Inception alebo Interstellar. Nolan na to ale pristúpil trocha inak a za to ohromne funkčne. Vytiahol zábery jak s Malickovho opusu, okorenil to konverzačkou ako od Sorkina, vytiahol polku Hollywoodu, použil 0 CGi záberov a svojím majstrovským okom skrášlil celý film nádherným záberovaním van Hoytemovou kamerou. A funguje to náramne. Ale pozor, nie je to blockbuster, ale konverzačka, čo občas vyhulí audio na maximum, ale nie samoúčelne. Svedomito využíva techniky audiovizuálna na vyjadrenie emočného stavu protagonistu, navonok preukazuje jeho psychický stav a šikovným spôsobom diváka ohúri na biopic epickými obrazmi, na ktoré sa strašne dobre pozerá. Prvá hodina a pol tak trocha ale príbeh Oppieho berie skôr z tej klasickej naratívnej stránky, setupuje všetky linky, Robertove milostné vzťahy a už tam môžeme vidieť lyrické zábery kvantovej fyziky, behajúce v hlavne protagonistu a náznaku, že niečo veľké sa rodí v mozgu jedného introvertného študenta fyziky. Film vysvetľuje fungovanie štiepenia a samotnej atómovej bomby iba zriedka, nezastavuje sa nad tým, skôr sa to iba spomína v rámci storytellingu, v ktorom to skôr iba spomenuté byť musí, ale ľubovoľne sa v tom nehrabe nejak hlbšie. Osobne si myslím, že je to škoda, ale to je už subjektívna záležitosť, kde si každý divák musí sám povedať, či ho to zaujíma, alebo nie. Druhá tretina filmu je takmer dokonalá, začína sa projekt Manhattan a naplno sa začne riešiť celá situácia okolo samotnej výroby bomby. A film začína gradovať, rozbieha sa hudba a všetci, čo na danom projekte pracujú, začínajú byť nervózni a diváci s nimi. Búchalo mi srdce a mal som pocit, že sa mi zvýšila teplota. V tejto rovine je Nolan doma, nik iný nevie takto brilantne a sebavedomo vygradovať scénu tak, ako práve Chris. Výbuch je dýchberúci, zďaleka najlepšia scéna vo filme. Film sa presunie znova do roviny konverzačnej, ale ešte predtým nasleduje scéna, kedy sa všetci dozvedia, že boli zhodené bomby v Japonsku a scéna, kde si Oppie prvýkrát naplno uvedomí, čo naozaj vytvoril. Do toho ožiarenie všetkých zúčastnených v miestnosti a máme najemočnejšiu scénu vo filme. Tieto momenty fungujú perfektne a nenašiel som na nich žiadnu vadu. Je to skľučujúce, depresívne a k zážitku to slúži absolútne. Posledná tretina je v podstate čisto konverzačná a nie je momentu, kedy sa divák začne nudiť, ale z môjho pohľadu je tu ten jeden problém, ktorý s filmom mám. Ten film nikdy nespomalí a tempo je zbesilé, čo je pre 3 hodinový snímok veľké sústo. Chcel som, aby trocha spomalil a nechal ma rozmýšľať nad tým, čo sa naozaj stalo pred cca pol hodinou. Inak ale nemám čo dodať, Oppenheimer je fantastický film, ktorý sa zaoberá vážnými témami intelektuálne, ale správne divácky vám predá všetky stresujúce a emocionálne scény tak, aby to bavilo takmer každého. Som veľmi rád za tento film. Viac TU. | Hodnotenie: 9/10 | () (méně) (více)
Moje vědomosti o Oppenheimerovi a vzniku atomové bomby byly před shlédnutím zcela minimální a film, který Nolan natočil není úplně běžnou biografií (což od něj asi nikdo ani nečekal), takže jsem se místy, obzvlášť ve třetím "výslechovém" dějství, trochu ztrácel. Ale zároveň má v sobě film díky Nolanově filmařskému mistrovství, dokonalé Göranssonově hudbě a Murphyho znepokojivě přesvědčivému výkonu od začátku natolik vtahující, pohlcující sílu, že jsem ani na chvíli neměl pocit, jako že má pozornost začíná opadat - ztrácel jsem se ve filmu, ale film neztrácel mě. Protože tohle je popravdě film, ve kterém bych se aspoň trochu ztrácet měl, jinak by to musela být ta nejzjednodušenější možná verze tohoto příběhu, a to nikdo nechce. Možná mě film dokonce přinutí si některé souvislosti do příště dohledat, abych z něj dostal ještě víc. Tenet měl taky něco do sebe, ale těší mě, že se tentokrát Nolan vydal úplně jiným směrem... I když trochu si s tím časem samozřejmě zase pohrát musel. Prozatím 9/10 ()
Mushroom Cloud Atlas – jeden z nejpomajelších blockbusterů poslední doby těžce doplatil na olbřímí hype před uvedením do kin a domnělou rivalitu s letošní Barbie. Lidé včetně mne čekali kdovíco, přičemž část z nich přesvědčila sebe samé, že nějaké kdovíco doopravdy viděli. Ale je-li tím, co mne nejvíce udivilo, skutečnost, že jsem nepoznal Florence Pugh (pravda, nebylo snadné se soustředit právě na její obličej), něco zde selhalo. Celá ta plejáda špičkových herců zde funguje pouze jako taková anekdota vedoucí k otevření Wikipedie, IMDb a následnému sebevzdělávání se a zkoumání, jak si tvůrci poradili s jejich příběhem a podobou. Taková silnější osmdesátka tento film pořád je, jenom jsem nepřišel na jediný důvod, proč na to jít znovu a tentokrát do IMAX sálu. EDIT 28. 7. 2023: Nakonec jsem do IMAX sálu zašel. A pro naprostou mánii, jakou film vyvolal, bylo místo jenom v první řadě. Úplně jako v tom meme. IMAX tomu dodá pocit větší epičnosti. Nejenom pro samou velikost plátna a sílu zvuku, ale i pro měnící se poměr stran obrazu dle dané scény. Většina exteriérových záběrů zaplní celé plátno, tj. pocitově dominantním rozměrem je vertikála a člověk je ohromen výškou záběru, čemuž na rozdíl od běžného plátna vydatně pomáhá hřmotná a přesto minimalistická hudba. Dialogy a interiéry mají naopak širokoúhlý formát, v němž více vyniknou detailní záběry na (nejen) obličeje herců a hereček – a tyto jsou velmi nemilosrdné. Celkové hodnocení filmu IMAXový zážitek nijak nepozvedl, ale uznávám, že natočit Oppenhaimera na 70mm film nebyla (na rozdíl od Osmi hrozných) vůbec kravina. Pořád je to ale „jen“ lepší osmdesátka. ()
Přiznám se, že tohle bylo jedno z největších škvaření se v kožené sedačce po dobu uctihodných 3 hodin a to chtěj za tu sedačku ?vip příplatek? Za přispění obsáhlého životopisu Roberta O. jeho vášni nejen k jaderné fyzice, ale i k ženám, šíleného výslechu z politickým a idealistickým přesahem a konečně očekávanému testu Trinity bylo po dosažení rázové vlny, cca 40sekund, absolutně vymalováno v sále. Oppenheimer s týmem navždy změnili privilegovanost USA, kterou vícero zemí zbraňově dohnalo, abychom se mohli navzájem odstrašit než někomu zase mrdne a zmáčkne to červené tlačítko. K další projekci se bude hodit si osvěžit historii z wikipédie okolo jaderné a politické sestavy tehdejší USA a tří hodinový spektátl si vklidu rozdělit na vícero času. V kině to je i přes zvukovou a obrazovou nálož hodně upovídané a unavující z nepřeberného množství informací, které na vás Nolan chrlí. 80% J.R.Oppenheimer ´´šance k zapálení zemské atmosféry se blíží k nule´´ Albert Einstein „Nejsem si jistý, jakými zbraněmi se bude válčit ve Třetí světové válce, ale v té Čtvrté se bude bojovat klacky a kamením.´´ ()
Reklama