Režie:
Nicolas RoegScénář:
Paul MayersbergKamera:
Anthony B. RichmondHrají:
David Bowie, Rip Torn, Candy Clark, Buck Henry, Bernie Casey, Adrienne Larussa, Claudia Jennings, Terry Southern, Dort Clark, Jackson D. KaneObsahy(1)
Příběh výjimečnými schopnostmi nadaného mimozemšťana, jenž v lidské podobě zkoumá možnosti, jak lze naši planetu kolonizovat. Má totiž jednu velkou přednost z větší části ji pokrývá voda; na mimozemšťanově domovské planetě se totiž potýkají se zničujícím suchem a vedrem. Kromě toto, že se po celý film nikdy neusměje, není na něm nic podezřelého, dokonce se zamiluje, ale přesto je od počátku kýmsi sledován. Svou misi však nedokončí, po sérii drastických zážitků končí jako zničený alkoholik bez vlastní vůle... Ač tento snímek spadá žánrově mezi sci-fi, výrazně omezuje jakékoli spektakulární prvky a soustřeďuje se na pobyt záhadného cizince na Zemi, na jeho přítomnost mezi lidskou populací. Hrdina rezignovaně říká, že se jednání lidí nediví; ani na jeho planetě by se k cizinci odjinud nechovali jinak, natož lépe. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (100)
Spíše bych si Davida Bowieho uměl představit v upírském filmu, ovšem i zde mě svým mimozemským hereckým výkonem zaujal. Současně tak hudba, střih, mix všeho nečekaného, celkový příběh i neotřelost přístupu ke sci-fi. Prostě takový Zardoz. Nemyslím si, že obsah v podání "oficiálního textu distributora" vystihuje tento film, zejména popis "zničeného alkoholika bez vlastní vůle" je nesmysl. Podívejte se a posuďte sami, je to dobře strávený čas. ()
[1,5*] "What do you do? For living, I mean." "Oh, I'm just visoting." "Oh, a traveller!" Nikdy by ma nenapadlo, že nejaký významný sci-fi film (čo je môj obľúbený žáner), dokonca zaradený aj medzi 1001 filmov, ktoré musíte vidieť, než umriete, by mohol byť mňa až takto nezáživný. A nielen to, on je dokonca často až nepríjemný na sledovanie. Jeho podivná štylizácia s rýchlymi prestrihmi (na sexuálne scény, sledovanie niekoľkých televízorov naraz, atď.) mi je totiž vyslovene proti srsti a miestami mi z nej bolo až nevoľno. Umenie síce má vyvolávať emócie, a ja sa ochotne podriadim celej škále emócií, lenže zrovna takéto pocity do tej škály nezahŕňam (nie som totiž masochista). Film podáva dosť nelichotivý obraz americkej kultúry so všetkými jej neduhmi a to celkom výstižne ("This country's rich! We got - everything!"), lenže ja si nepomôžem, mne je z toho obrazu zle. Ak by som ale mal pod mikroskopom hľadať nejaké prednosti tohto sci-filmu (so zúfalo nízkym počtom sci-fi prvkov), tak David Bowie je dokonalý mimozemšťan aj bez masky a film celkom úspešne mätie diváka skokmi v čase a mieste. "When you look out at the sky at night, don't you feel that somewhere out there, there's gotta be the God?" ()
Mimozemšťana přicházející ho na zem zkazí společnost a peníze. Tuhle zápletku s notnou dávkou divnosti režisér roztáhl na něco málo přes dvě hodiny. Připadá mi to, že všichni tvůrci museli být zdogovaní, prootže něco tak zvlášního se jen tak nevidí. Nikdy více. ()
Zrovínka nedávno jsem dočetl Waltera Tevise - Zpěv drozda a na konci knihy byla poznámka i o tomto románu, jenže to jsem ještě nevěděl do čeho jdu. Abych si to srovnal. Ufon spadne z vlastní vysušené planety na naši mokrou, aby začal tím, že se napije z hnusné louže a skončí prasáckým multimiliardářem a vlastníkem nadnárodních podniků v závislosti na ginu. A jelikož je už závislák, necháme si ho tady napořád. A co je tutovka, že David Bowie s jeho rachitickou vyzáží nedal moc práce maskérům. 50% ()
Projekt 100 (2000) ()
Přítomnost kokainu ve štábu během natáčení je ve filmu zřejmá. Délka filmu, mnoho zbytečných záběrů, přesexualizovanost, nálada marihuanových dětí z let 60'...to všechno je v kontrastu s dobrou knižní scifi předlohou, které film nejspíš dělá medvědí službu. A když myslím medvěda, nemyslím ruskou vodku a gin, který ve filmu taky teče proudem... ()
To si takhle v únoru prohlížím ČSFD a metodou link to link dojdu až k filmu Muž, který spadl na Zemi, když tu náhle můj zrak zpozorní. Přečtu si komentář od zelvopyra a ten mne navnadí natolik, že ihned následující den mám film doma a jelikož toho večera mám volno, tak se rozhodnu se na něj podívat. ■ Nevěřícně a s pohledem právě zlobotomizovaného pacienta sleduji to nádherné dobrodružství. Úžas a nadšení jsou střídány chvílemi rozhořčení a studu, následuje pocit vyprázdněnosti a nastupuje opět úžas a nadšení střídán divností a pocitem neurčitosti, aby v zápětí byl zase nastolen pocit úžasu. ■ Celkem třikrát jsem si říkal, že to, co vidím, je docela dost možné, ale vždycky jsem pak zavřel chlebárnu a šel dál. ■ Několikrát, nepočítal jsem kolikrát, ale bylo to fakt hodněkrát, jsem prožíval tu beznaděj a zoufalství hlavního hrdiny a padal na mě smutek nebývalých rozměrů. Smutek z nás lidí. ■ Ta bezvýchodnost utápěná v alkoholu na diváka civí, jak němá výčitka propleskávající tvář. ■ Říkal jsem si, že ten film je tak krásný, tak strašně krásný a neskutečně smutný, depresivní. Tak depresivní, že ještě několik minut po závěrečných titulcích jsem smutně hleděl do tmy. ■ Čtyřikrát jsem se přistihl, jak si pohrávám s myšlenkou "Co kdyby?". Pak byla vždy nemilosrdně zapuzena. Ovšem po poslední scéně na mě padlo úmorné ticho a v hlavě se mi rozprostírala věta "Ty vole, vždyť přesně takhle by to bylo...". Smutek v nejryzejší formě... ◢ ■ ◣ (R) [95/100] ■ (K) [95/100] ■ (V) [86/100] ■ (♫) [88/100] ■ (E) Starman (1984) ● Nevesta hôľ (1971) ● The Hidden (1987) ● The First (2018) ● Arrival (2016) ● The Day the Earth Stood Still (1951) ● Planet of the Apes (1968) ● K-PAX (2001) ● The Man from Earth (2007) ● Sphere (1998) ● Contact (1997) ■ (Č) 1 ■ (P) [Únor 2019] [1080p] ϿϾ [PZ-cz] [81/100] ■ (CSFD) zelvopyr ● dezorz ● kitano ● vypravěč ■ (C) [81/100] ()
Muž, který spadl na Zemi, je poněkud kostrbatou průzkumnou cestou do hlubin lidstva a lidství. Je reflexí setkání člověka s někým radikálně odlišným, ale také kritikou konzumerismu. Ten ve filmu symbolizuje všudypřítomná televize (tehdy ještě neexistoval internet a on-line svět se vším, co k němu patří). Konzumuje se nejen jídlo, drogy a sex, ale vlastně celý život (na časový posun upozorňuje poměrně neobratně provedené stárnutí postav). Život v blahobytu je orientován na zábavu a povrchní pestrost (ta je přijatelná do té míry, dokud je komfortní). Můžeme tak sledovat pád původně impozantní a bystré bytosti, jež chátrá pod vlivem konzumní kultury a luxusu. O nic neusiluje, vše totiž má. Nepotřebuje se již vracet do pouště (v symbolické poušti by se právě tam mohla setkat sama se sebou). Stala se svým vlastním vězněm. S tím, jak jí ubývá svobodné vůle, vytrácí se i její schopnost milovat. Tommy je až nápadně podobný Fukuyamově „poslednímu člověku“ – člověku bez jakékoli vůle. Poměrně dvojznačným se jeví název filmu, samotný snímek pak odkazuje k pádu člověka. Ať se již jedná o Ikarův pád od Breugela: „… jak se vše odvrací zcela nerušeně od katastrofy. Oráč zřejmě zaslechl šplouchnutí, opuštěný výkřik, avšak pro něj to nebylo důležité selhání“, tak o scény, které jsou aranžovány jako výjevy z Breugelovy Země peciválů či z Boschova triptychu Zahrada pozemských rozkoší. Ztráta důvěry v Boha je ilustrována i tapetou v pokoji, na které jsou zobrazeny opice (ze kterých se dle Darwina vyvinul člověk x člověk byl stvořen Bohem). A jak tedy člověk zachází s někým (třeba ve jménu sociálního darwinismu), kdo je zásadním způsobem odlišný? Zachází s ním jako s neživou věcí bez jakékoli hodnoty, která se může rozřezat, podrobit všemožným zkoumáním … ve jménu vědy a „pro dobro lidstva“. ()
Hate? No, I don't. I can't. ()
Davida Bowieho milujem a viem ze si starostlivo vybera filmove roly a filmy, pre ktore zlozi hudbu, ale tento mi nejako extra nesadol, herecka v ulohe Mary Lou je otravna a iritujuca a obcas som mala problem pospajat si suvislosti. Kazdopadne David je magicky :) ()
Hrůza, hnus, a trapas. Bowie si, jako hodně zpěváků, prostě musí zahrát ve filmu. Dobře, proč ne. Ale takovou roli? Možná si musí něco dokazovat, možná věří tomu, že takhle vypadá umění. Ale tohle je slizkej humus, který soudný člověk sotva vydrží sledovat. ()
Reklama na drogy. ()
Filmy o mimozemšťanech obecně v lásce moc nemám, toto je ovšem světlá výjimka (nikoli jen pro moji slabost pro Starmana Bowieho). Díky omezení sci-fi výdobytků jsem totiž Muže, který spadl na Zemi vnímala spíš jako podobenství jednotlivce, jenž společnost využívá pro své cíle a ani si nevšimne, že už ho právě ta společenská masa pomalu a nenápadně čapla a zbavila veškeré odhodlanosti, ať už pro cokoli (za použití notné dávky ginu..... no, tak pro dnešní večer si víno nebo panáka radši odpustím). A je mi zcela jedno, jestli ona Bowieho "topornost", upjatost a minimum emočních výlevů byla dána jeho neherectvím či naopak géniem, ale předpokládám, že právě to byl záměr tvůrců... a stoprocentně se vydařil, řekla bych. ()
Pokud někdo vytýká Davidu Bowiemu topornost, tak očividně nepochopil jak vypadají kolečka na kterých se tento film veze. Pro mě to byla přímo božsky zahraná role a přestože jsem filmu dal pouze 4*, vím, že na něj hned tak nezapomenu. ()
Fenomenálnímu Davidu Bowiemu asi přeskočilo, protože jinak nevím jak si tohle mám vysvětlit. Nebo měl příliš volného času. Nechápu, kolik lidi dávají hvězdiček. Nejspíš si řeknou "tohle je umění, tomu bych měl dát vysoké hodnocení, ať vypadám jako intelektuál" a vůbec jim nedojde že je to do nebe volající hovadina. David Bowie by měl zpívat své legendární písničky, a ne si hrát v debilních filmech na marťana a ještě tam skákat nahej po posteli. Pro mě odpad. ()
Bowie opravdu excelentní a role šitá přímo na míru. ()
Nemecky nazov: Der Mann, der vom Himmel fiel ()
Umělecké, náladové dílo, nejprve vypadá poeticky, ale brzy se z něj stane drama. Nedávno jsem četla hezkou knihu a říkala si, že dobrá kniha je mnohem inspirativnější médium než jakkoliv dobrý film. Ale u tohoto filmu jsem musela uznat, že i film dovede být stejně inspirativní jako kniha. Tohle je snad první film, který na mě takhle zapůsobil. Asi proto, že je opravdu umělecky pojatý, není doslovný, nejde o přesné vykreslení děje (i když dějová linka zde je), ponechává prostor pro fantazii, jde spíš o vyjádření myšlenek a pocitů. Prolínají se různé obrazy, časy a vzpomínky. (Normálně ve filmech vidím všechny nelogičnosti a chyby, ale u tohoto filmu bylo snadné přistoupit na jeho hru a nechat se pohltit.) Stejně jako při četbě knihy jsou slova inspirací a základem, na kterém si člověk v hlavě vytvoří vlastní obrazy, tady jako by film, jeho momenty a různé záběry byly základem pro příběh a zážitek, který člověku vznikne v mysli. ()
Snímek dodnes upoutává zvláštní snovou atmosférou a unikátním výkonem Bowieho v jeho první filmové roli. Na druhou stranu může snímek díky pomalému tempu vyprávění, zvýrazněnému ještě více než dvouhodinovou délkou, znamenat ne právě lehce stravitelnou podívanou... 60 % (Ci 12/2007, str. 98) ()
Knižná predloha bola pútavá, vtipná, sarkastická a rýchlo ma vtiahla do deja. Filmové spracovanie však sklamalo. Viacero zmien oproti knižnej predlohe, čo by sa ale dalo zniesť. Rýchle skoky v deji; správanie a dialógy postáv niekedy nedávali zmysel a Mary Lou bola až nechutne preafektovaná a otravná. V podstate ani jedna z postáv nebola sympatická. Pobavili úsmevné predstavy o mimozemšťanoch, už len Thomasov prepravný prostriedok vyzeral ako sekaná v nadživotnej veľkosti. 2* za Bowieho a väčšinu soundtracku. ()
Reklama