Režie:
Michael RubboKamera:
Thomas VámosHudba:
Lewis FureyHrají:
Mathew Mackay, Siluck Saysanasy, Alison Darcy, Michael Hogan, Michel Maillot, Helen Hughes, Terrence Labrosse, Harry HillObsahy(1)
Jedenáctiletý chlapec se pustí do průzkumu nedávno vyhořelého domu. Co tam uvidí, ho natolik vyděsí, že omdlí a ke všemu mu druhý den vypadají všechny vlasy. Po neúspěšných pokusech s parukou a bezradnosti doktorů ho přijdou navštívit duchové dvou uhořelých bezdomovců a dají mu kouzelný recept, aby mu vlasy znovu narostly, jenomže kluk dá příliš mnoho jedné ingredience – burákového másla, a vlasy již nepřestanou růst. Čehož využije zlý učitel kreslení, který ho unese a z jeho vlasů začne vyrábět kouzelné štětce, malující živé obrazy. Jeho sestra a nejlepší kamarád ho teď musejí najít a zachránit. Film z produkce známého Rocka Demerse s písněmi od Céline Dion. (TO)
(více)Recenze (120)
Také se řadím mezi "osmdesátkové děti", ale Arašídová pomazánka mě zřejmě minula, protože bych si ji alespoň mlhavě pamatoval. Nostalgickou výhodu, která tento film očividně na ČSFD vyšvihla výše, než to dokázaly objektivní kvality filmu, u mě tedy uplatnit nemůže. Do jisté míry zajímavé, jemně bláznivé, dětské fantasy, které svou depresivnější atmosférou na dětskou duši opravdu dokáže dolehnout, bohužel scénáristicky trochu tápe a nedokázal si udržovat mé plné zaujetí po celou stopáž. Co však přecejen dokázalo nostalgicky zapůsobit, byla přítomnost krásných osmdesátkových hudebních skladeb. Vidět to v dětství jako ostatní, možná bych hvězdu přidal. ()
Vidět ten film jako dítě, dávám plný počet. Ovšem viděl jsem ho poprvé až nyní. Dům plný strachu je děsivý svou nepředvídatelností. V podstatě v něm žádná z postav nejedná logicky. Učitelům nevadí bavící se děti, ale ze stříhání vlasů mají takovou hrůzu, že chtějí opustit školu. Profesor unáší většinu dětí ze školy, ale u nikoho to nevyvolá podezření. Ani u samotných unesených dětí, které u únosce dobrovolně otročí za zmrzlinu. Nejlepší kamarád hlavního hrdiny je dobírán jeho otcem, aniž by se nad tím kdokoli pozastavil. A k tomu všemu v polovině filmu začne hrát hudba a zpívat zpěvačka naprosto nelogickou skladbu, která vůbec s tématem filmu nijak nesouvisí. To je jen pár bodů z kvanta jiných, které se na poli 94 minut vyskytují. Je to úmyslný surealismus? Nebo scénář psal kluk na základní škole během přestávky před slohovou hodinou? Netuším. Pro děti i z toho důvodu určitě pořádný horor. Pro mě buď zábava pro partu přátel nad sklenkou alkoholu, nebo dumáním nad filozofií nefilozofického. 55% ()
Přátelé, kamarádi - kde začít? Více jak 20 let spal tento "kostlivec" v pomyslné skříni mého podvědomí a čas od času mi, se zlomyslností jemu vlastní, zjevil nějakou z dávno zapomenutých hrůz... Je to zvláštní, kolik z nás píše o generační noční můře, ale je to tak a já se hlásím mezi vás. Tak jako hlavní hrdina prožil trauma ve vyhořelém domě, já v dětství prožil asi něco podobného při sledování tohoto filmu a úspěšně ho téměř celý vytěsnil do podvědomí. S pomocí kolegů na diskuzi "hledám film" jsem nalezl odpověď - dle indicií "starý dům, paruka, vlasy" jsem dostal opravdu rychle název - Dům plný strachu. V dětství mě společně s tímto snímek děsil ještě seriál Pod horou a také trochu bláznivý Čáryfuk. Myslím, že si Dům plný strachu pustím, jen tak z nostalgie... ()
Nevím, jestli děti vnímaly tenhle film jako horor, nedokážu se natolik vžít do dětské duše. Mně se při jeho sledování vybavila kampaň, kterou v období normalizace vyvíjel bolševik proti mužům s dlouhými vlasy. V televizi běžely krátké šoty pod heslem „Máš-li dlouhý vlas, nechoď mezi nás“. Rovněž se na toto téma otiskovaly vtipy v časopisu Dikobraz. Esenbáci na takové muže hleděli s podezřením coby na protisocialistické živly. Dnes možná budí podezření spíše muži s vyholenou hlavou. Další asociace: Struwwelpeter, strašidelná německá knížka pro děti (česky Rozcuchánek). Každopádně dost zvláštní film. Dal by se k němu napsat psychoanalytický výklad. ()
"Co to na mě zkoušíš, Michaele ?? Lidské vlasy rostou pomalu, tak půl centimetru za měsíc !!" - "Ne ty moje, pane !!" ;) Laskavý čtenář / divák promine, ale pod tou obří tíhou nostalgie má jeden - Tedy já rozhodně ano !! - nesmírnou chuť dát všech pět kousků, on totiž máloktery jiný snímek dostává statusu legendy, a to skutečně v tom pravém smyslu slova, byť druhá projekce a zub času spolehlivě hvězdu a půl sežere, přestože tenhle velmi originální kanadský film, tenhle hybrid, s výraznou českou stopou režiséra Vojtěcha Jasného, který se podílel na scénáři téhle noční můry jedné nejen tuzemské generace, působil nejednomu z nás hodně těžké sny.. A co by na tohle řekl Freud ?? ;) Těžko říci, ovšem daleko větší záhadou zůstává, jak silný psychický dopad na dětského diváka tenhle ryze kanadský, rozuměj nízkorozpočtový žánrový i stylistický hybrid, film měl, aniž by se vlastně dostatečně dokázal napojit na diváka dospělého.. Australskému režisérovi Michaelu Rubbovi rozhodně nelze upřít snahu, ani zásluhy za ten prvotní příběh, který údajně vytvořil pro svého malého syna, jinak ovšem těžko dále cokoli vnímat pozitivně, jedině snad pro tu cílenou jinakost odlišující typické produkce Hollywoodu, když Dům plný strachu narací a jejími prostředky připomíná spíše hongkongskou akční školu, což naopak vůbec nekoresponduje s tím civilním neherectvím většiny zúčastněných.. A tak vznikl jeden z nejpozoruhodnějších a nejrozporuplnějších filmů s tím nejzajímavějším poselstvím o představivosti a jejím chápání, jaký jsem vůbec kdy viděl.. ()
Galerie (11)
Photo © Cineplex Odeon Films
![Dům plný strachu - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/105/793/105793330_349a89.jpg)
Zajímavosti (1)
- Producentu Rocku Demersovi visel obraz rodiny hrající tenis přes 30 let v kanceláři. (Fenk)
Reklama