Režie:
Tecuró ArakiKamera:
Kazuhiro JamadaHudba:
Hirojuki SawanoHrají:
Riria., Džun Šison, Tasuku Hatanaka, Júki Kadži, Mamoru Mijano, Šin'ičiró Miki, Alice Hirose, Marina Inoue, Sajaka SenbongiVOD (1)
Obsahy(1)
V opuštěném Tokiu plném bublin a gravitačních anomálií zažije nadaný mladík osudové setkání se záhadnou dívkou. (Netflix)
Videa (7)
Recenze (18)
Měli jsme tu: upíra co se zabouchl do normální holky, sliz co chtěl ojet důstojníka vesmírné lodi červený trpaslík, borce co se zabouchl do sexbota a teď... se nám tu bublina z báblebáth vody Belle Delphine trošku zabouchla do frajera, co jí řekl že pěkně pění. Jenže vono rozeznat tu vaší bublinku vod tý druhý je trochu problém a říct tý správný kouli že se jí chcete dostat do bublinek může málem způsobit apokalypsu. Že nevěříte? Místní štramák totiž musí každý den běhat jakýsi battlekour aby vůbec měl co do pusy a během tohohle battlekouru můžete i zařvat. Jasný, není lepšího způsobu jak zabavit děcka z děcáku a přitom se jich nenápadně zbavit. Víceméně levná lovestory premisa o vylitým bublifuku do záchodu co málem zpustošil celý Japonsko je graficky zpracovaná na jedničku a celkový příběh je spíše jednoduchým námětem o spojení dvou zcela rozdílných bytostí. Co se musí ocenit je po dlouhé době ta originalita a hodně povedený soundtrack, který je silným boostrem pro celý film. 4 bublinky z 5 ()
Bubble mi teda vůbec nesedlo. Anomálie a bublinama mě zaujala, postavy taktéž, ale z nějakého záhadného důvodu nic z toho nedostalo více prostoru. Pak už jsme jen sledovali analogii na malou mořskou vílu a byl konec - který proběhl asi ve třech etapách, což mě teda popíchlo. Jenže aby to ve mě něco zanechalo, je třeba víc, než hezký obrázky… a tady se nikdo neobtěžoval ani závěrem nic vysvětlit. Nevím, prostě to bylo slabé (asi jako nedávná Belle), třeba na Mijazakiho tvorbu to rozhodně nemá. Tam jsou jak vizuální tak i příběhová stránka dotažené do dokonalosti! ()
Parkour! Přestože se víceméně považuji, za romantickou duši se smyslem pro estetiku, jak píše Jeoffrey, tento roztomiloučký film je prostě bubbleshit. Možná kdybych byla trochu mladší, třeba o patnáct let nebo tak, nejspíš by mě vůbec netrápilo, že zde nenarazím ani na špetku logiky, ale bohužel mi už není osm. Animace a hudba jsou opravdu jediné věci, které lze na filmu reálně ocenit. Ačkoliv i hlavní hudební téma se opakovalo do zblbnutí, až to začínalo být otravné. Oceňuji ale hlavně mistrnou práci s hudebními proměnami, kdy v temnějších chvilkách ústřední melodie vhodně zabloudila do mollové stupnice a podobně. Vizuál byl skutečně krásný, ale ani ten nenechám bez výhrad, protože mi animace přišla někdy rozkolísaná a nelíbilo se mi, že se postavám v detailních záběrech až příliš měnily obličeje. Parkour byl taky super, ale bohužel ubíral prostor hloubce a konstrukci pořádného pozadí. Ani jako moderní a neotřelá adaptace Malé mořské víly to pro mě moc nezafugovalo, to už ale perfektně popsal Scalpelexis, proto se ani nebudu pokoušet jeho slovům přiblížit. Overall, dvě hvězdy mi přijdou naprosto adekvátní, ale jak říkám, pro děti asi fajn, kdybych to měla hodnotit jako pohádku pro nejmenší, nejspíš bych byla mírnější. ()
Nezískalo si mě to. Celou dobu jsem (naivně) čekal na to, že se to bude víc věnovat svému světu a záhad kolem něj, ale ono ne, celé to je o parkouru, veliké lásce zachmuřelého chlapce s traumatem a tajemné dívky z jiného světa, která skoro nemluví, nad její tajemností se nikdo moc nepozastavuje (a přitom tam je vědkyně, co ty anomálie vyšetřuje!) a která vypadá spíš jako z hentai porna a hlavně je to adaptace na Malou mořskou vílu, což nám Araki (Tecuró, ne Gregg) nezapomene asi padesátkrát připomenout doslovnými citacemi. Ve finále je to tedy jen adaptace, která je natolik laxně pojatá, že si myslí, že když už tak okatě ukazuje jinak pojatý světoznámý příběh, tak že tím pádem nemusí nic podstatného o svém světě vysvětlovat a tak jsem se odpovědí na to jediné, co mě opravdu zajímalo, vlastně nedočkal. Leda bych jako adekvátní vysvětlení bral ty pseudofilozofické řeči o tom, jak se všichni jednoho dne staneme jedním a vše se bude opakovat od znova a ti dva se znovu setkají, atd, atd... Ten film bych chápal snad jedině, kdyby byl pro děti, ale anime vyloženě pro děti už jsem párkrát viděl a tohle je spíš to klasické anime, takže to tak zrovna nebude. On ten příběh totiž nemá logiku, soustředí se hlavně na akci a kýčovitou romantiku, postavy jsou nezajímavě klišovité a nebo otravné a hlavně tomu chybí nějaké skutečné emoce. Jediné, co mě na tom vyloženě nadchlo, byla naprosto skvělá hudba a animace pozadí, která vypadá krásně - ale o dost horší už to mám s animací postav, kterou nechválím, bo v každém anime vypadá stejně. Aspoň tedy z toho, co jsem viděl, ale snad jediné anime, kde byla jiná animace, byla v jednom segmentu z Memories, jinak jsem nikde žádnou změnu nikdy neviděl. Každopádně, za tyhle dva velice kladné aspekty dávám dvě hvězdy, jinak je to bída. 2* ()
Malá mořská víla se proměnila na mořskou pěnu, ve filmu Bubble naopak "Malá mořská víla" jako bublina začíná. Je škoda, že se o bublinách nedozvíme víc - proč se v Tokiu objevily, proč způsobily výbuch, proč ho izolují a dělají gravitační anomálie. Jsou nadpřirozenou entitou, tvůrcem, božstvem tvořícím vlastní realitu, do které pronikají skupiny děcek, vyžívajících se v rizikovém parkouru a životě bez dospělých. Do jednoho takového kluka se bublina zamiluje a promění se do podoby stejně staré dívky. Krásná animace, atraktivní zobrazení parkouru a celkem fajn jednoduchý příběh, který selhává pouze ve snaze zobrazit něco hlubšího. Slabší 4 hvězdy. ()
Galerie (12)
Photo © Netflix
![Bubble - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/166/289/166289065_86c1a0.jpg)
Zajímavosti (2)
- Pár měsíců po uvedení snímku vznikla i manga vydaná v časopise „Shōnen Jump+“. (Emo-haunter)
- Snímek je do jisté míry inspirován „Malou mořskou vílou“ od Hanse Christiana Andersena, nicméně v něm můžeme najít i stopy jiných děl. (Emo-haunter)
Reklama