Režie:
Cliff RoquemoreScénář:
Jerry JonesHudba:
Arthur WrightHrají:
Rudy Ray Moore, Lady Reed, Jimmy Lynch, Gloria Delaney, Jack Kelly, Ernie Hudson, Anne Gaybis, Cora Lee Day, Cardella Di Milo, Jerry Jones, Lorrie Marlow (více)Obsahy(1)
Dolemite je správňácký pasák a mistr zběsilých rýmů, který každého srovná do latě svými chaotickými karate údery, nebo si případně na pomoc povolá svou skvadru kung-fu šlápot a zmatených kámošů z mokré čtvrti. Figuru černého nadsamce Dolemita začátkem 70. let vytvořil varietní bavič a praotec rapu Rudy Ray Moore. S pompézně namachrovanými rýmovačkami, oplývajícími košatými vulgarismy a bodrými zkazkami o jeho postelových dovednostech, slavil ohromný úspěch v klubech i na vinylech, takže logickou další metou se stalo stříbrné plátno. Na tehdy už skomírající pole blaxploitation bijáků vtrhnul Moore s rozjívenou karikaturou všech schémat spojených s černošskými filmovými hrdiny. Po prvním náležitě laciném a intuitivně spíchnutém bijáku se shakespearovským názvem Dolemite (1975) následovalo neméně lo-fi Lidské tornádo, kde Moorova tvůrčí anarchie došla vrcholu. Dle varietní logiky zdejší směšně přemrštěné akční scény a postelové sekvence prokládají výstupy bavičů, hudebníků a kejklířů. V karnevalovém reji si přízemní lidové fórky podávají ruku se sebereflexivními hrátkami se samotným filmovým médiem a do toho Moore ústy hlavního hrdiny neustále nakládá obscénní ekvilibristické frky. (Festival otrlého diváka)
(více)Recenze (20)
Podobný humor dneska produkuje třeba Martin Lawrence. Primitivní vtípky, stand up výstupy Rudy Ray Moorea trapné. Nefunguje to ani jako parodie na blaxploitation, ani jako parodie na cokoliv jiného, nefunguje tady vůbec nic. Navíc je to nuda k posrání. Příště budu k filmům, které vášnivě doporučuje Quentin Tarantino, velmi obezřetný. ()
V druhé polovině 70. let to šlo s blaxploitation z kopce. Velká studia i hlavní brakově orientované společnosti začaly hledat jiné obecně přístupnější produkty (což jednak souviselo s úspěchy prosazujících se tvůrců nového Hollywoodu, ale také s budováním multiplexů na předměstích, kam se na přelomu desetiletí odstěhovaly bílé rodiny střední a vyšší střední třídy). Produkce blaxploitation se poté ocitla v rukou malých společností, jež mezery na trhu zaplňovaly podřadnými tituly, které dodnes fascinují svou úrovní řemeslného patlalství a zcela absurdními a fantasmagorickými zápletkami. Z haldy obskurit vysoce ční snímky prostořekého a vulgárního varietního komika Rudyho Raye Moora "Dolemite", "The Human Tornado" a "Disco Godfather", které sám produkoval i "Petey Wheatstraw", kde pouze hrál roli psanou jemu na tělo. Moore žánr osvěžuje tím, že k jeho charakteristickým schématům přistupuje s karikaturní nadsázkou. Jeho varietní alterego Dolemite se vstupem na plátno v prvních dvou jmenovaných titulech stává pozérsky drsňáckou, nevyčerpatelně virilní a rozšafně neohroženou camp parafrází na baxploiatation hrdiny. Všechny postavy jsou stylizovány podle principu karikatury, takže stejně jako hrdina dovádí do extrému sebestředně křiklavý styl oblékání 70. let i mýtus o mužnosti černochů tak i běloši jsou upištění burani kompenzující si své postelové nedostatky šikanou černochů a zvrácenými úchylkami. "Human Tornado" lze vnímat jako předskokana dnešních hiphopových videoklipů (ne náhodou je Moore považován za praotce rapu), které také představují také hypertrofovanou fantazii svých aktérů o jejich vlastní virilitě, síle a moci. Vyprávění rozpadlé na nesouvztažný sled varietních vystoupení, bláznivé karatistické akce a vpravdě turbulentních postelových sekvencí ukazuje hrdinu jako bonviána žijícího v luxusu, o kterém nicméně nevím, kde na život na vysoké noze vzal peníze. Frajerské rýmovačky permanentně trousící Dolemite totiž vystupuje současně jako varietní komik, neohrožený bojovník proti bezpráví, gangster i gigolo pro bílé paničky. Jako celek představuje "The Human Tornado" campovou mocninu blaxploitation a uhrančivě nonsensový spektákl karnevalové tělesnosti i jarmareční prostořekosti. ()
Samozřejmě to má hluchá místa, ale když se Tornádo rozjede, je to nářez. Divácký zážitek s dobře se bavícím publikem v kině i zjevně odvázanou autorkou českých titulků je k nezaplacení a tahá to na čtyři hvězdy. 70% LFŠ 2012 ()
Njn, černošský svět se dívá na bílé jako na hajzle... takže asi tak. ()
Tento film je ZLO. To nejgeniálnější ZLO jaké si dokážete představit. Rýmující negr (a negři nejsou lidi, jak ve filmu ústy vidláckého policisty zazní) při svém útěku před zákonem likviduje diváky smíchy tak nekompromisním stylem, že usoplení a se slzami v očích bijí hlavou do země pod sedačkami a prosí jen ať to celé přežijí. Ty návaly frenetického ultrakarate, těch zběsile přepálených hlášek, toho tažení skrz ložnice všech samic v širokém okolí, těch šplíchanců krve, ty šílené české titulky... je to Odpad! tak láskyplný, že nemohu nejít na fullhouse. ()
Jeden z mála blaxploitation filmů, které splňují hlavní kritérium - je to tak blbý, že je to vlastně fajn... ()
Vlna blaxploatation, zahrnující vesměs béčkové žánrové filmy točené černochy pro černochy, mě vždycky míjela a ač jsem u této sedmdesátkové „klasiky“ měl mnohem lepší dojem oproti posledně viděné moderní parodii Černej Dynamit (2009), ani tentokrát nebudu ve finále s hvězdičkami štědrý. Náběhů na to, abych měl u Lidského tornáda pozitivní zážitek z ryze zábavného filmu, se přitom našlo dost. Setkání s velkou legendou své oblasti Rudy Ray Moorem vůbec nebylo špatné a nepopírám, že jisté kouzlo svérázné osobnosti z něj ve více scénách bylo cítit, stejně jako ze samotné atmosféry 70. let. Úvodní scéna z varieté (nakolik ty vtipy RRM byly na mě až příliš laciné) ještě slibovala osobitý komediální zážitek, přes nevyrovnaný dojem se mi kdesi v polovině povedlo plně do filmu dostat a zčásti bych vyzdvihl i hudbu (zvláště píseň „Miss Wonderful“ a skladbu ke snové scéně). Jenže ten scénář, ten scénář je strašně laciná patlanina, dýchající velmi odbitě rozpracovaným dějem, což se projevuje asi nejvíc v dějové lince s komisařem, který sice tvoří zásadní postavu, ale zjevuje se tu často jen krátce a nahodile, aby se záhy z hry vytratil a později zase vrátil. Velmi neotřelé akční souboje pobaví jednou, pokud se už opakují a proplouvají v nekonečné hromadné rvačky, stává se z nich ke konci v mých očích otravná záležitost. [50%] ()
Úsloví „tak špatný, až vlastně dobrý“ se nepodařilo naplnit. Ale přiznávám, že zrovna zde je to hodně otázka momentálního mentálního roz(po)ložení. [LFŠ 2012] ()
Hranice mezi láskou a nenávistí je překvapivě tenká - obojí je velmi silný cit a není divu, že často přechází jeden do druhého. A tak nějak to je s vynikajícími a příšernými filmy. U těch největších béček cítíte, že dát 5 * nebo odpad! vyjde nastejno. Uvědomujete si, že to, co jste právě viděli je prostě HROZNÝ, ale každému o tom musíte s rozzářenýma očima vyprávět a brzy si uvědomíte, že ten film vlastně milujete. A Lidské tornádo je přesně takový případ. Hlavní hrdina, Lidské tornádo, má pro každou situaci trefnou rýmovačku, sype z rukávu cool nadávky, zvládá hodně ujetý druh kung-fu; navíc prsa kam se podíváš, krev stříká všude kolem a nouze není ani o hodně bizarní scény - hlavní hrdina se miluje se ženou až spadne strop, některé záběry se úplně nesmyslně opakují, ve sklepení se ukrývá šílená úchylná bába, co mladým holkám osahává prsa, nahá dvojice si užívá hrátky v posteli s jakýmisi divnými tahacími šňůrami... Není divu, že jde o Tarantinův oblíbený film. Můžete namítnout, proč tahle hovadina u mě má plný počet a obdobné ptákoviny jako třeba Vodnické zpívánky nebo Plán 9 ode mě dostaly odpad! Ale jak už jsem psal v úvodu - ta hranice je velmi tenká a zatímco zmíněné kousky se podle mě braly docela vážně, Lidské tornádo je natočeno s velkou nadsázkou a koncipováno jako parodie. A jako taková funguje senzačně. ()
Někdy je tahle blaxploitation komedie až trochu moc ujetá, ale přitom je místy hodně sexy a hodně působí na pudy. Pak do toho připadne trochu jetá akce, která je místy opravdu bizarní. Dolemite je ale postava, která mě baví, hlavně proto že kolem sebe má neustále krásné ženy. Jeden by pořádně záviděl. ()
Blaxploitation béčko ako remeň. Miestami drsný, až eRkový, vulgárny pulp ktorý sa neštíti žiadnej nahoty, v tomto smere ide o odvážny počin. Ale je to zároveň aj postprodukčne nepodarený škvár ktorý väčšinu času nudí a nad honením si svojho černošského ega akosi zabúda na nejakú zmysluplnú akciu. Jediné čo tu bolo ako tak zvládnuté boli klasické 70´s autové naháňačky inak išlo celkovo o biedu. Najviac ma hnevalo ako si celí čas robili srandu s bielych. Celí čas ich tam vykresľovali ako buranov s vidieka. Keby niečo podobné ale naopak natočil nejaký KKK stúpenec už teraz viem že by s toho mal problémy, zatvorili by ho až by zozelenal. Najstrašnejšie však na tom boli nastrihané bojové scény. Extrémne zrýchlené boje boli tak smiešne že som sa chytal za brucho. Nikto z nich nevedel o bojovom umení očividne nič, a tak to aj vyzeralo. Nepomohlo tomu ani neustále motherfuckovanie. ()
Skvělé!!! Spousta nesmyslných a sexistických hlášek, dějové lapsy a černošské pseudokung-fu v podání lehce obtloustlého postelového tornáda Dolemita, to vše za doprovodu parádní hudby. ()
4 hvezdy za neopakovetalnou atmosferu v sale, pulnocni projekci, olafa möllera a perfektni ceske titulky (LFŠ 2012). ()
LFŠ 2012: Pro mě osobně jeden z největších zážitků na LFŠ. Samozřejmě, pokud se na to chcete koukat, jako na klasický film, tak tomu musíte dát odpad, pokud ale znáte aspoň částečně kontext, tak to pro vás bude super zážitek. Myslím, že film očaroval celý sál v Hradišti, svědčí o tom i náhlý vzestup hodnocení. Před LFŠ měl snímek 61%, nyní přes 70% :) ()
Břitké. ()
Výborný filmeček, pro jehož strávení buď musíte mít už alespoň minimální základy v "oboru" (byste se chytali cože je to právě parodováno) či být jinak "upraveni". Každopádně půlnoční "guilty pleasure" projekce tohoto snímku pro mne tvoří jeden z vrcholů letošní LFŠ v Uherském Hradišti! Z velké části za to mohl dobře se bavící autor titulků (je ovšem třeba alespoň trochu chytat anglické dvojsmysly a přesmyčky) i velmi dobře (a hlasitě) se bavící plný sál. Autor si dělá doslovnou "prdel" ze všeho a všech - od prvních komedií L&H (pobíhající panáčkové honící se po pokojích) přes nejrůznější "hrdiny a hezouny" až po sebe sama - repliky jsou opakovány v naprosto jiných kontextech atp. Spoiler: A tornádo to vše "navzdory všem očekáváním" přežije!! :-D Jedna z velmi mála parodií, kterou jsem si skutečně naplno užil. ()
Parodická blaxploitation s ratingem "X" nejen díky velkému objemu poprsí ženskýh hrdinek. Nahota, drsný humor zdůrazňující černošské přednosti, důmbořící sex, černošské kung-fu, zakomplexovaní běloši. Kromě drsňáckých dialogů a hrdinů(Dolemite), kteří se staly předlohou pro další slavnou parodii tohoto žánru "Black Dynamite" se dočkáme i zcela inovativních režiséských postupů v podobě "instatn replay" a zychlených bojových scén, kterými Roquemore zakrýval fakt, že jeho herci neumí ani zatnout pěst. Zábava na celý večer! ()
Lidský Tornádo je hornohraniční tříhvězdičkovej biják se spoustou krásnejch cecanů a zaděl. Je tam dostatek akce a celá výprava rozhodně neni žádná trága jako třeba Samurai Cop. Sem tam švihlej střih nebo záběr, ale to jen dodává filmu určitý kouzlo. Osobně mne mile překvapil přítomností zápletky. ()
Divoká a zběsilá jízda. Akční scény jsou daleko za hranicí reality a film s tím nemá problém. Nechává diváka bavit se jeho pozlátkem a líbivostí. Mnohavrstevnost, či duchovní hloubku zde nenajdete. U filmů tohoto ražení je ale asi lepší se o to nepokoušet a bavit se. ()
Reklama