![všechny plakáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/000/035/35408_bbe9bf.jpg)
Režie:
Čeněk DubaScénář:
Ota HofmanKamera:
Jaromír HolpuchHudba:
Anatolij LepinHrají:
Mark Naumovič Berněs, Nikolaj Krjučkov, Tomáš Sedláček, Vladimir Silujanov, Lilija Judina, Elza Ivanovna Ležděj, Izolda Izvickaja, D. Tichomirovova (více)Obsahy(1)
Pionýr Pepíček zaspí a na letiště k vítání zahraničních dlegátů přijde pozdě. Omylem odlétne tryskovým letadlem do Moskvy, kde stráví den na VI. mezinárodním festivalu mládeže. (oficiální text distributora)
Recenze (14)
Masochismus, ale nechtěně zábavnej. Československo-sovětské přátelství a nadšení z toho chčije niagarskými proudy a zcela cizí lidé mají příkladně otcovský, potažmo mateřský přístup k pražskému Pepíkovi, kterej toho v Moskvě stíhá tolik jako Muž z Ria během týdenní dovolené. Což mu na tváři vyčaruje kontinuální úsměv tydýta. Nemůžu ovšem souhlasit s tím, že moskevský kamarád Míša měl doma britskou mramorovanou kočku a spelloval do telefonu. To je přece ideologicky nepřijatelné. ()
Další z filmů o vřelém Ćeskoslovensko - Sovětském přátelství. Další podobný film - Přátelé na moři, který byl natočen o rok později měl zřejmě holčičkám kompenzovat, že na poprvé tu překrásnou Moskvu navštívil jen Pepíček. V Přátelích je to dívka a jinak je děj dosti podobný, dokonce i ona se sveze Migem apod... Film je samozřejmě hustou propagandou, všichni jsou hodní, milí, Sověti nás milují i naše děti... Musela to být radost být v područí takové velmoci! Všichni mají pro Pepíčka spoustu pochopení, ten si v Moskvě najde dokonce sovětského padruga. Navíc taxikář co je veze zrovna bojoval v Praze v květnu.... Moskva je zde znázorněna jako nádherné výstavní moderní město plné paláců a ruských mrakodrapů socialistického realismu v němž byl postaven i Internacionál v Praze... Většina záběrů z města je protkána záznamy z festivalu, takže divák neustále sleduje nějaké alegorické vozy plné Kubánců, Palestinců, Rumunů, Vietnaců a dalších hlavně socialistických zemí i když se tam mihla i vlajka USA! Ale i tam byli pionýři jak víme! Film tak může dnes zaujmout spíše milovníky letadel díky četným záběrům na Tupolev Tu-104, kterým Pepíček na černo odletěl do Moskvy. Jedná se o pozoruhodný letoun, který měl kabinu použitou z bombardéru a k brždění musel používat padáky (což se ve filmu neobjeví). Díky motorům v křídlech se jednalo o značně hlučný stroj i pro cestující uvnitř. Co mně ale zaujalo nejvíce byl ten obří model B17 nad Pepíčkovou postelí.. kde ten imperialistický bombaďák tehdy sehnal? :-)Dávám za dvě kopějky. * * ()
"Da, Pepíček...". Nestoudně zrudlé dobrodružství, jehož tvůrci předpokládají, že umíš rusky, vždyť přece křečovité a teatrální bolševické nadšení, které zde odsrala má oblíbená Dítětka, vládlo v padesátých letech v celé společností. Neuvěřitelně naivní, stejně jako dnešní umělohmotné rychloseriály či nejnovější zrůdnost, hrané reality show. Snímek jen pro zasmání a povzdechnutí si nad tím rudým pokrytectvím. ()
Moskva tančí a zpívá. Lehkovážný omyl se na palubě sovětského letadla mění v klukovské dobrodružství, které se sice pokouší o klasickou variaci na téma sám v cizím městě, ale poměrně bezúspěšně. Dnes z tohoto prapodivného barevného filmu zbyla jen lehce nostalgická vzpomínka, kouzlo nechtěného a několik zajímavých záběrů z Moskvy. Dobově zatížené a primitivně rozjásané je to opravdu až příliš. // Tech. poznámka: bez znalosti ruského jazyka je snímek takřka nepochopitelný (titulky nejsou a zřejmě nebudou) ()
Kvalitu tomuto opulentně barevnému propagandistickému dílku dodal čas, neb ta propaganda stala se zdrojem nechtěného humoru (svazácká reportérka Jana Dítětová je obvzláště zábavně trhlá figura) a k tomu přibylo kouzlo nostalgie. Však také nejhezčí pasáž je zde ta, co jen dělá podklad titulků, kdy autobus Škoda 706 RO projíždí ranní starou Prahou, téměř prázdnou, bez turistů a pouličních prodejců a výrobců kýčů, což je obvzláště patrné na Karlově mostě. Samotný děj je řídký, nepravděpodobný snad i v době vzniku snímku, ale stejně slouží jen jako spojovadlo jednotlivých atrakcí toho mezinárodního festivalu mládeže, který je plný folkloristického křepčení. Je to v podstatě monstrózní reklamní šot. Přesto to shora zmíněné kvality dotlačí na slabé tři hvězdičky. ()
Mocná je síla času. Stačí 50 let a z hloupoučké propagandistické hříčky jako Fénix z popela povstane nostalgická roztomilá komedie. 1) Devítiletý Tomáš Sedláček si asi natáčení užíval - koukl se do světa, získal sovětského kamaráda a proletěl se túčkem (TU 104). 2) Nazdobená fotogenická Moskva, kterou bych v této půvabně prosluněné náladě málem nepoznal, je plná nadšených muzikantů, zpěváků a tanečníků z různých zemí (samozřejmě jde výhradně o socialisticky zikonizovaný folklór). Nepřijdeme ani o technologický dernier cri (přinejmenším pro kluka z Ruzyně) - metro. 3) Milé je i to, jak tvůrci nechají Pepíčka proklouznout v Moskvě letištěm (sovětští pohraničníci, kteří by zastřelili vlastního bratra, ho pak udýchaně vyvolávají rozhlasem). I v Praze poté, co vystoupí po schůdkách z letadla, se chlapec otočí a dá se do běhu...běží a běží, až dorazí do svého bydliště v domku ve Staré Ruzyni. Jak prosté, milý Watsone... ()
Takhle si predstavuji film pro kluky. Letadla, chlapi v uniformach, "detektivni" zapletka... Nadherne dobove zabery Moskvy, vcetne uzasneho vozoveho parku. Film ma tempo, vtip a diky ukazky z mezinarodniho festivalu mladeze musel na svou dobu pusobit nezvykle multikulturne. Asi jsem jeden z mala, ja ale Pepickovi jeho neobvykly den zavidel a verim, ze v dobe premiery byl takovych kluku zastup:-). Jedine, co mi na filmu vadilo, byly nektere pepikove grimasy, z toho jsem rostl. Jinak jsem de facto nadseny a nekterym uzivatelum bych pral vetsi nadhled pri hodnoceni (pokud ten film "odpadari" vubec videli...). ()
Dvě hvězdičky jsou za dobové reálie, které jsou z dnešního pohledu až neuvěřitelné. Ať už autobus na karlově mostě, či prázdné šedavé oprýskané ulice, ale hlavně režim na letišti, běhání po runway, bezpečnostní kontrola v podobě rozvrzané branky, kontrola letenek až na palubě a mnoho dalšího. Samozřejmě to má hlavně v dětech vyrobit představu, že když se náhodou objevíte bez koruny v Moskvě, nevadí, všichni jsou tam natolik přátelští, že se rozdají abyste měli co jíst, pít či nosit na hlavě... ()
Koprodukční československo-sovětský film „V šest ráno na letišti“ je čistá propaganda. V Moskvě se koná mezinárodní festival studenstva a tak je třeba ho řádně prezentovat. S nadhledem bychom mohli říci, že je to jedno velké festivalové „PR“. Celý příběh by se mohl scvrknout na 10 minut. Ale to bychom zřejmě byli ochuzeni o záběry z festivalu. Úsměv Toma Sedláčka je asi nejcennější devizou filmu. Kamera nám na začátku filmu ukazuje krásy starých pražských ulic. Z leteckých záběrů však vidíme pouze TU 104 v oblacích, žádné hezké pohledy na Prahu nebo Moskvu. Kromě dvou hlavních dětských představitelů Tom-Pepíček a jeho sovětský kamarád (Vladimir Silujanov) ostatní herci mnoho prostoru nedostali. Ze sovětských jistě stojí za zmínku představitel taxikáře Nikolaj Krjučkov, který se uplatnil v mnoha dramatických rolích v sovětských filmech. Z českých herců jsme mohli vidět poněkud nešikovnou Janu Dítětovou, nerudného Miroslava Homolu a začínajícího Stanislava Fišera. Diváky jistě pobaví možnost snadno vycestovat, byť do SSSR. Hudba mi připomněla staré patetické sovětské filmy. Dialogy jsou pronášeny v češtině a ruštině. S přivřenýma očima dávám 2 hvězdičky. ()
Další koprodukce z r. 58, tentokrát pro děti. Dobrodružná cesta Pepíčka do Moskvy. Je vtipné, že Pepíček bydlí v domku přímo na letišti. Nádherné letadlo Tu-104, v té době jediné provozované dopravní proudové letadlo na světě. Příjemní ruští piloti (pilot nechá Pepíčka tento unikátní stroj dokonce i řídit!!! „Vazmi, něbój se.“), půvabné letušky, trošku vlezlá novinářka Dítětová. Dobrý výkon Miroslava Homoly. Pěkně natočené reálie Moskvy i staré Prahy na začátku. Zcela prázdné Malostranské náměstí až na jeden náklaďáček. V Moskvě se staví jak o závod. Zbrusu nové bytovky lákají k nastěhování. Obrovský festival mládeže. Rozjásaní Američané i Britové mávají z alegorických vozů. Nadšení diváci. Zpočátku nepříjemný taxikář se také změní ve spojence a kamaráda dětí. Brácha na Pepíčka, který se právě vrátil z Moskvy: „Víš, kde jsme až dneska byli? 60 km za Prahou.“ Povedená hudba Anatolie Lepina. „Któ viděl Jósefa Dušeka – Péépičeka…“ Výborný Tomáš Sedláček jako Pepíček. Symbolika: 05:45 Rozhlas hlásí: „Je 6 hodin a 3 minuty.“ 58:03 – točící se globus; 1:04:30 dvojitá zeměkoule na známce. ()
Jako hraný film se to hodnotit nedá, nemá to žádný děj (a snad je to i dobře - viď Zítra se bude tančit všude, 1952), ale jako procházka po Moskvě a dokument své doby - proč ne? Pozn. Rusky, německy už neumíme, slovensky taky ne, proč jen k tomu nejsou anglické titulky. Rád bych věděl jaký jazyk bude "letět" za 100 let. Za 3. ()
"A kde si vlastně lítal celej den?!" Malý organizovaný vítač a pionier Pepíček navštívi sociálne zariadenie v Tupoleve a odletí omylom do Moskvy. Tam sa trochu stratí a trochu blúdi, ale čoskoro nájde lokálneho vrstovníka Mišu a svorne si naplno užijú práve prebiehajúci svetový festival mládeže a študentstva, čo znamená rozospievané a roztancované ulice moderného mierového veľkomesta, plné alegorických vozov s mávajúcimi pokrokovými mladými ľuďmi z celého sveta. Rozjuchaný optimizmus je celkom nákazlivý, všetci sú veselí a ochotní pomôcť, od pilotov a letušiek až po taxikárskeho veterána osloboditeľa, takže po objasnení Homolovej diverzantskej záhady, povození na eskalátoroch (metro ešte v Prahe nebolo) a zhliadnutí kvanta exotických lúčnic sa náš školopovinný hrdina stihne do večera navrátiť do rodného kraja. Detský film z čias, kedy sa u nezletilých divákov nepredpokladala neznalosť ruštiny, takže titulky nečakajte, rovnako ani realizmus v podobe pasových kontrol a iných úradností. Čoho sa vám naopak dostane v miere viac ako hojnej je propagácia internacionálnej mierovej družby a chcenej aj nechcenej zábavy. Za tri onálepkované čemadány. ()
Tak tahle veleblbina snad nemohla zaujmout ani pány kluky. Agitka o krásách Moskvy a multi kulti. Nu, možno pochválit výpravu a kroje, ale jinak je to fakt naprosto k ničemu. Hlavně že se Pepíček vrátil do večera domů. ()
Neskutočne som sa na tomto filme bavil! Pre mňa to bola krásna komédia /aj keď autori to ako komédiu nenatočili/ , kde som sa smial, zabával a uvoľnil sa z pracovného napätia. ()
Reklama