Režie:
Quentin DupieuxScénář:
Quentin DupieuxKamera:
Quentin DupieuxHudba:
Thomas BangalterHrají:
Anaïs Demoustier, Edouard Baer, Jonathan Cohen, Gilles Lellouche, Pio Marmaï, Didier Flamand, Romain Duris, Agnès Hurstel, Jean-Marie Winling, Marie Bunel (více)Obsahy(1)
Daaaaaalí! je hravý a místy velmi vtipný fiktivní dokument se spletitým dějem, který se skládá z překrývajících se snových sekvencí, nepředvídatelných skoků v čase a kde samotného umělce ztvárňuje pět různých herců. Nervózní lékárnice, která se stala novinářkou, musí vymýšlet stále důmyslnější finty, aby ji Dalí, který si na oplátku klade stále bizarnější požadavky, poskytl slíbený rozhovor. Opakovaně se setkávají, jenže Dalí pokaždé rozhovor předčasně ukončí a požaduje, aby producent slíbil rozhovor natočený „největší kamerou na světě“. Mezitím mistr navštíví večírek, kde jistý kněz vypráví o neustále se opakujícím snu. Film se proměňuje v zábavnou noční můru, v níž je sen součástí filmu, film součástí příběhu a příběh součástí snu a tak dále stále dokola. Kdo jiný by mohl lépe natočit takto duchaplnou poctu slavnému surrealistovi Salvadoru Dalímu než francouzský mistr absurdního humoru Quentin Dupieux. (Film Europe)
(více)Recenze (40)
Moc jsem netušil, na co jdu. Pondělí, co dělat, když ne kino. No, i po shlédnutí úplně nevím, co to bylo. Já si tam našel komedii, lehce ve stylu Monty Python’s o umělci s velkým U a novinářce, která s ním chce udělat rozhovor. Nicméně, můj popis rozhodně nedokáže obsáhnout to, co jsem viděl. S časem a vlastně i prostorem si to moc hlavu nedělá a je to vskutku zajímavý zážitek. Zvláštní film, humorný, užil jsem si herecké výkony, ale do kina bych na to asi nikoho neposlal. 60% ()
Dupieux má pořád originální nápady, ale v jeho "Realitě" byly podobné motivy lépe spojeny do fungujícího celku a jeho "Fízlové, Hajzlové" byli vtipnější. Tenhle "nedokument" má necelých 80 minut a kdyby měl o pět minut víc, už by byl na hranici snesitelnosti. ()
Zábavná hříčka. Svou dadaistickou formou pobaví i nezasvěcené. Fanoušci Dalího a Buñuela si to užijí na maximum. #čsfdprojekce ()
Cáklé takovým tím správným způsobem, samozřejmě řádně zamotané, ale některé nápady jsou vyloženě libové. Třeba když kněz neustále vypráví svůj nekonečný sen, stejně jako věčně neuskutečněné interview s mistrem. 60% ()
Moje první setkání s Dupieux. Hrozně milé, hravé a neméně tíživě smutné. ()
Tohle bylo docela trápeníčko. ()
Krásně bizarní, absurdní, surrealistické. Ani mne nepřekvapilo, když jsem následně zjistil, že tenhle pán má na svědomí i film Rubber. Krátké, svěží, zábavné... 90% ()
Dupiex má v mojich očiach len jedno plus a to, že jeho filmy zvyknú pomerne rýchlo skončiť a tak to čakanie na komédiu, ktorá nikdy nepríde, nie je také dlhé. Potvrdil to zas a znova. Bizár, absurdnosť, to je všetko, čo dokáže ponúknuť a už sa sám recykluje, len mení postavy a teraz sa chytil jednej veľmi lákavej už po mene. Kventín určite má svojich pár fanúšikov, ktorí dostávajú jeho filmy do pekných čísel, zvyšok si film ani nepozrie a bežný divák vypne rýchlo, lebo sa proste nebaví. ()
Standardní Dupieuxuv bizár, ale tentokrát dost nudný. ()
Bizarná záležitosť, ktorá nepadne k úžitku každému. Pravdou je aj to, že napriek príjemnej stopáži filmu dochádza čoskoro dych a už nefunguje ani svojrázny humor ani bizarnosť. ()
Bezvýhradně zde platí to, co jsem již napsal k deset let staré Réalité, tedy, že cokoli jste se kdy naučili o filmu, je vám zde naprosto zbytečné. Zároveň však, vzhledem k tomu, o kom tento film vypráví, se jedná o zatím nejkonvenčnější dílo, co jsem od Dupieuxe viděl. Míněno především tak, že jsem snad poprvé věděl, co s ním mám od začátku dělat. "A to byl celý ten můj podivný sen." "No to byl teda dost dlouhý sen." ()
Originální, nápadité, chytře zacyklené samo do sebe a na Dalího málo surreálné. Dupieux miluje absurdno, ale ta esenciální podstata surrealismu jako by mu proklouzávala mezi prsty. Většinou jen surreálně skládá příběh z klasicky pojatých segmentů. Sledujeme několik dějových linek, které se rozvíjejí, prolínají, kříží i vrací samy do sebe. A to i dost zábavnou repetitivní formou. Jako fandu surreálna všeho druhu mě nejvíc bavil asi ten příchod hotelovou chodbou na interview na začátku filmu. Vycvičen nejen z Buñuelových filmů (na kterých se Dalí samozřejmě nemohl nepodílet) jsem začal od prvních kroků tušit co se stane :). Všechnu moc imaginaci! Dupieux mě hodně baví, ale ještě mě ničím neoslovil tak, abych mu mohl dát plnou palbu. Zamiloval jsem si spoustu nápadů a detailů z jeho tvorby, které utkví v paměti, ale celku vždy něco chybí. ()
Daaaaaalí ! je geniální Dupieuxův majstrštyk, který je postavený na vnímání filmu, jakožto svébytném druhu umění, a tak je s ním pracováno. Neexistuje zde jeden správný výklad filmu, tak jako je tomu v drtivé většině ostatních titulů. Film umožňuje divákům naprosto volnou interpretaci toho, jak na ně snímek působí, a to splňuje na výbornou. Daaaaaalí ! je naprosto geniálním, sofistikovaným a originálním kinematografickým dílem, které by měl v životě vidět každý. Pro mě osobně je Daaaaaalí ! hravou a extrémně pohodovou surreální podívanou, která pojí dohromady snovou a paralelní realitu do jednoho obrazu, nabízí strhující a velmi vhodné mixování žánrů, a také nadstandardně kvalitní práci s kamerou. Byl jsem naprosto ohromen. Výjimečné dílo světové kinematografie. Plná palba, tady nepřipadá do úvahy nic jiného. 💯 (16.04.2024, ČSFD projekce v Edisonu Filmhub) ()
Quentin Dupieux je (po pár lehce slabších filmech) zpět s jedním z nejlepších "dokumentů" o Dalím jaký kdo kdy spáchal. ()
Jak uděláme film o Dalím? Surrealisticky! Hrát ho bude pět herců a nic nebude dávat smysl, protože divák nepochopí, kde je začátek a kde konec! Z počátku jsem se malinko nudil, ale jak snovost nabírala na obrátkám, naprosto mě to vtáhlo. Zejména opakující se gag s knězem je naprosto geniální. Víc takových filmů... a nebo ne, protože to by pak byla nuda, kdyby byly všechny stejné. Hodnocení: 80 % ()
Jedna hvězda za prvních deset minut - nekonečný příchod na hotelový pokoj vypadal slibně bizarně. Co se dělo pak, bylo pro mě už nestravitelné a naprosto nepřijatelné. Že to nebylo chytré, ftipné ani nápadité, vem čert, ale ono to bylo vůči Dalímu celou dobu vyloženě zlé - a to se odpustit nedá. ()
Ubrečený den a návštěva kina Edison Filmhub, kde na mne čekal film o Dalím. Natočený s lehkostí, plný nadhledu, absurdního humoru a fantazie. Moc jsem si ho užila a dostala jsem od něj i něco více, než jsem čekala. Je dobře, že byl poměrně krátký, protože se v něm často opakují stejné děje jenom s jiným vývojem a skákáním v čase, takže delší stopáž už by patrně začala nudit. Je to druhý film, který jsem od pana režiséra viděla, a rozhodně nezklamal. ()
Jeden gag s knězem a kovbojem a pár vtipných momentů, jinak je to ale velmi neoriginální a průměrná nuda. ()
O režii a scénář tohoto snímku se postaral Quentin Dupieux a odvedl výbornou práci. Dupieux si napsal scénář, který má nespolehlivé vypravěče, neustále skáče v čase, je naschvál zamotaný, absurdní a místy budete přemýšlet jestli to dává nějaký smysl. A já si tohle popravdě hodně moc užil. Je vidět, že Dupieux je kreativní, má velkou fantazii a nechybí mu originalita a svěžest. A to, co předvedl při psaní scénáře, tak to samé předvedl i jako režisér. Jeho režie je zábavná, originální, vtipná, a plná nápadů, které jsou působivé, absurdní nebo správně přepálené. Dupieuxe si krásně hraje a má v hlavě jasnou vizi. Při sledování jsem si vzpomněl na filmy vizionáře Terry Gilliama. A to myslím jako velkou pochvalu. Dupieux si pohlídal technickou a vizuální stránku, a správným způsobem vede herce ke skvělým hereckým výkonům. Z mého pohledu Dupieux odvedl velmi působivou práci. Hlavní postavu filmu, samotného umělce Salvadora Dalího ztvárnilo pět herců ( Edouard Baer, Jonathan Cohen, Gilles Lellouche, Pio Marmaï a Didier Flamand) a každý ho pojal stejně a zároveň trochu jinak. Každý se se svou úlohou popral skvěle a společně nabídli zajímavý a zábavný pohled na svérázného umělce. Jejich výkony jsou povedené a bavilo mě sledovat jejich fyzické kreace a to jakým způsobem pronáší dialogy. Anaïs Demoustier má dobře napsanou roli a podala moc dobrý výkon. Demoustier krásně prodala svou postavu a její nevděčnou sisyfovskou práci, kdy se snaží něco vytvořit a Dalí jí to neustále kazí. Je zábavné sledovat, jak se neustále snaží a celé její úsilí se jí během okamžiku rozpadne, protože se Dalímu něco přestane líbit. Osobně jsem z filmu dost nadšený a hodně jsem si ho užil. Bohužel není bez chybiček. Největší síla filmu je zároveň i jeho největší slabinou. Režisér Dupieux má v hlavě neskutečně moc kreativních nápadů, které jsou dost originální. Ale přišlo mi, že jejich trochu moc a místy se film začne lehce točit v kruhu a opakovat se. Ze začátku mi to nevadilo, ale když se film po šesté vrátí k něčemu, co stále nekončí, tak mi to už tolik nesedlo. Samozřejmě že vím, že to byl účel, a že se režisér snažil vytvořit nekonečnou zábavnou absurdní noční můru, což se mu povedlo, ale méně je někdy více. Daaaaaalí! je povedená a hodně zábavná komedie, která je dost originální a krásně využívá svůj koncept nespolehlivých vypravěčů a nelineárního vyprávění. Je mi jasné, že tento styl vyprávění není pro všechny, ale ten kdo si k filmu najde cestu, tak dostane originální podívanou plnou skvělých hereckých výkonů a parádně natočených momentů a scén. Pokud máte rádi autorské filmy s jistou vizí, tak vám Daaaaaalí! udělá radost. ()
Malý vtipný experiment, ktorý využíva surrealizmus do divácky znesiteľnej miery a prináša tak zaujímavé a vtipné scény tak trochu zacyklené do seba, ale stále pomerne prehľadné, resp. do divácky znesiteľnej miery a prináša tak zaujímavé a vtipné scény tak trochu zacyklené do seba, ale stále pomerne prehľadné, hoci vzhľadom na materiál mohli tvorcovia zaexperimentovať ešte viac a vyťažiť z látky ešte viac alebo ešte viac, čo je tak trochu škoda, keďže potenciál tu bol skutočne neobmedzený (najmä pokiaľ ide o Dálího tvorbu). ()
Reklama