Režie:
František FilipScénář:
Zdeněk SvěrákKamera:
Ivan RybákHudba:
Jaroslav UhlířHrají:
Zuzana Bydžovská, Vlastimil Brodský, Ota Sklenčka, Martin Růžek, Jaromír Hanzlík, Josef Abrhám, Jana Dítětová, Čestmír Řanda st., Jan Fiala, Kateřina Frýbová, Libuše Havelková, Miriam Hynková (více)Obsahy(2)
Komedie s hořkým podtextem o jednom soudním případu, který prověřil lidské charaktery, má všechny klady autorského talentu Z. Svěráka. S humorem a s porozuměním vypráví příběh bývalého učitele na okresním městě Moutelíka (Vlastimil Brodský), který se dostal před soud kvůli pohlavku, uštědřenému synovi z prominentní maloměstské rodiny. Proces dostane začínající právnička (Z. Bydžovská), která pozná v Moutelíkovi charakterního člověka a pomůže mu znovu získat lidskou důstojnost, i když po právnické stránce je proces neúspěšný… (Česká televize)
(více)Recenze (82)
Poslední léta protosocialistického režimu byla v očích mravně a kulturně zachovalejší části společnosti (vyjádření není pouze popisné, ale i až lékarnicky výstižné) časem jakéhosi vážení a převažování mravních hodnot. Stručně bychom tuto tendenci mohli popsat jako vzpouru proti pozitivně právní ortodoxii, myšlenkovému a mravnímu moru, který naší společnost v druhé polovině minulého století stál až příliš mnoho. Zdánlivě prostý a nezajímavý příběh podle vytříbeného, něžného mužství scénáře jednoho z cimrmanovských protagonistů se v tomto nasvícení mění v nadčasové naléhavé mravní poselství. Poselství, které burcuje nejen lidskou slušnost a smysl pro ideální hodnoty, ale i intelekt a jeho soudnost. Mravní rozhraní je vždy těhotné svou až sopečnou tektoničností velkých témat a mravních katarzí. A jeho přesné intuitivní postižení zase nadčasovým rozměrem. Divák, zejména poučený, otevřený a naslouchající divák, pak cítěním i dosažením mimořádného zážitku. Zážitku, na který se po léta a desetiletí nezapomíná. ()
No, zase tak kvalitní podívaná to nebyla, ale na slušné 4* to je. Divák fandí profesorovi ve výborném podání Vlastimila Brodského, zírá na krapet vyšinutou právničku Zuzany Bydžovské a přemýšlí, jak by se zachoval na místě svědků Jaromíra Hanzlíka a Martina Zounara (popř. by rád nakopal do řitě ctěný soud a fracka s jeho otcem). Takže takové nenudící morální zamyšlení. Jen ten žánr "komedie" mi příjde trochu zcestný; kromě černohumorného oznámení o první zkušenosti u soudu jak žalovaného, tak obhájkyně, jsem nenašel nic čemu by se dalo zasmát. ()
Svělé ! Pan Vlastimil Brodský v roli slušného pana učitele, který obhajuje u soudu své zkratové jednání (výborný scénář pana Svěráka). Úžasný herecký koncert VB ! Také Zuzana Bydžovská podává na u ní nezvykle velkém prostoru velmi "uvěřitelný" výkon. A i když bychom se v té době asi z větší části zachovali jako postava pana Hanzlíka, cítíme přesně na které straně je statečnost a kde zbabělost. ()
Prominentní nevychovaný blbeček šikanuje učitele a ten za to nese odpovědnost a trest. Rok 2011? Ne, ne, toto se dělo již dávno, jak nám ukazuje scénář bývalého učitele Zdeňka Svěráka. Slušnost, čest, důstojnost a morálka se svíjí pod dusivým polštářem hrubosti, nadutosti a zbabělosti, živené mocí a penězi. Vynikající Vlastimil Brodský, velmi zajímavý výkon Zuzany Bydžovské (především její závěrečná řeč by se dala vytesat do kamene) a velmi přirozený Ota Sklenčka jsou veliké klady filmu. Ale i ostatní role jsou obsazeny skvěle! Jen role (ne výkon) Libušky Havelkové je poněkud mimo. Trošku mě mrzí, ale zároveň to oceňuji, že konec filmu nebyl patetický, i když by slušelo nějaké dramatičtější zakončení. Každopádně, o komedii se opravdu nejedná. ()
Československý televizní film podle scénáře Z. Svěráka, jenž se většinu doby věnuje soudnímu přelíčení, v němž je jako obžalovaný předvolán vysloužilý, trestně bezúhonný učitel biologie Moutelík, jenž uhodil svého bývalého žáka Burdu a ten si díky tomu přivodil vážný úraz. Přestože byl stydlivý introvert Moutelík v podání V. Brodského ke svému činu vyprovokován nemístnou urážkou onoho nevychovaného studenta a zranění bylo důsledkem nešťastných okolností, případ je poměrně jasný a k uzavření je potřeba pouze uvést míru polehčujících okolností. Největší hereckou hvězdou tohoto snímku není však mistr Brodský, jak by se mohlo nabízet, ale Z. Bydžovská neboli Moutelíkova mladá obhájkyně JUDr. Mourková, jež se do jejího prvního případu zakousla velmi pevně a s chutí. Navzdory nízkému sebevědomí, bizarně velkým brýlím a naprosto příšernému civilnímu outfitu se do předem prohrané soudní pře s protěžovaným mladíkem pustila hrdinně a kvůli potvrzení výpovědi obžalovaného neváhala dokonce navštívit svědka J. Hanzlíka a ovlivňovat ho. Ve vedlejších rolích tohoto zajímavého snímku, v jehož názvu se objevuje studentská přezdívka pana Moutelíka odkazující zřejmě na jeho nepříliš elegantní chůzi, se ukázal M. Růžek jako soudce, namistrovaný J. Abrhám coby žalobce s totálně demagogickou závěrečnou řečí a právník O. Sklenčka, jehož onemocnění zapříčinilo předání Brodského spisu do rukou nezkušené Bydžovské. Případ Platfus shledávám jako nadprůměrně kvalitní a poutavý televizní snímek od velezkušeného režiséra F. Filipa, kde se mladá právnička v podání vynikající Z. Bydžovské postavila na neprůbojného a neautoritativního učitele, jenž za oprávněný políček drzému mladíkovi dostal podmíněný trest. ()
Galerie (5)
Zajímavosti (4)
- Když se advokátka loučí v kině s jeho vedoucím, je za ní vidět plakát na poslední film s Louis de Funèsem Četník a četnice. (Snorlax)
- Během natáčení pana Brodského málem přejel projíždějící autobus. Incident je dokonce zachycen ve filmu. (Haniczka)
- Frázi „Nepozdravil jsem pana učitele, protože už nás neučí“ nepoužil Zdeněk Svěrák naposled. Stejná věta zazněla i ve filmu Vratné lahve (2006). (Panfilmex)
Reklama