Obsahy(1)
Nezdolný je druhou částí trilogie režiséra Satjádžita Ráje o chlapci Apuovi. Film začíná smrtí jeho otce (Kanu Bannerjee), po které se spolu s matkou (Karuna Bannerjee) přestěhují k rodinnému příbuznému do malé bengálské vesnice. Chlapec tu začne chodit do školy, kde se mu daří a proto se po jejím dokončení rozhodne odejít do Kalkaty, kde chce pokračovat ve studiu. Dospívající Apu (Smaran Ghosal) se pokouší osamostatnit. Jeho matka, která nemá nikoho než jeho, to ale nese velmi těžce. (ČSFD)
(více)Recenze (14)
Proslulý indický režisér Ráj mě, mírně řečeno, napoprvé příliš neokouzlil, spíše bezmála nudil (a nebo nasadil Guru Dutt laťku tak vysoko?) a z úcty k velkému jménu dám alespoň průměrné hodnocení. Zapamatovatelných scén není mnoho, filmařsky je to čisté, ovšem nikoli strhující a mou pozornost přitahoval po většinu filmu pouze výtečný herecký výkon matky v podání Karuny Bannerjee a občasná tamtamová hudba. Naopak výkon Apua (ať už v mladším nebo starším vydání) mi přišel kašírovaný a stejně tak podávání jednotlivých událostí či časových úseků příliš zkratkovité a nevzrušivé. Ať se při svém nezanedbatelném filmovém rozhledu snažím jak chci, kultovní film ani mistrovské dílo v Nezdolném nespatřuji a Rájův styl mi, alespoň zatím, zdaleka nevyhovuje. ()
[4,5*] Apu tu tentokrát strieda rozmanité prostredia, od vidieckej usadlosti, až po veľkomesto. Takže po tejto stránke je to o dosť pestrejšie, keďže každé to prostredie má odlišný charakter. Na druhej strane, trochu mi tu chýbajú tie krásne postavy z prvého dielu, ako bola stará teta a Apuova sestra Didi. V každom prípade je to opäť hlboko ľudské, s podmanivo vykreslenou indickou krajinou a s nádhernou exotickou hudbou Raviho Shankara. Zaradené v zozname 1001 filmov, ktoré musíte vidieť, než umriete. ()
Pokračovanie života Apua sa nesie v neustálom sťahovaní z miesta na miesto. A hľadaní samého seba. Prvá časť filmu v posvätnom meste Varanasi je dominantou na samotu dospelých, ktorá sa neskôr počas filmu prehlbuje. Po smrti dcéry je rovnako ako predtým život Apuových rodičov odkázaný na milosť a nemilosť okolia. Neskôr sa dostávame do malej Bengalskej osady, kde je život síce fajn, ale Apuovi je tu nanútené stať sa kňazom. On sa ale nájde v štúdiu. Posledná časť v Kalkate ukazuje typické strasti dospievajúceho života mladého muža v kontraste zo samotou jeho matky, ktorá už nemá nikoho a stáva sa zo dňa na deň nepotrebnejšou. Ray mení atmosféry viac ako to bolo v prípade prvého filmu. Údernosť straty rodičov tu nie je tak dramaticky vyšperkovaná ako v prvej časti strata sestry, ale tá zmena, ktorú tieto udalosti predstavujú sa stáva predzvesťou rovnakého smútku, ktorý Apu pravdepodobne zdedí. Je vtipné sledovať ako sa Varanasi pri povodí Gangy takmer vôbec nezmenilo. Aj to, ako sú niektoré emócie matiek ako smútok a samota, natoľko známe aj nám, prezentované ale vo filme cez túžobné ticho. Do toho ešte hudba Raviho Shankara a je tu ďalší emocionálny zážitok. Je to iné ako prvá časť. Ale má to strašne silné scény, ktoré síce nemusia tlačiť na pílu a skôr spoliehajú na vašu pozornosť či ich oceníte. Pre mňa je vrchol filmu, scéna keď sa Apu rozhodne zostať s matkou aj keď môže odísť (aspoň o jeden deň naviac) a následne s ňou môže zostať dva dni a radšej zostane v Kalkate, pričom matka na neho túžobne čaká. V tej jednoduchosti je tu obrovská sila. Som zvedavý na vyvrcholenie. ()
První díl mě doslova odpuzoval. Druhý už "jen" nudil. Když sem se však asi po dni vrátil k rozkoukanému filmu, jakoby si to ve mně "sedlo" a já se na ten hrubý, neotesaný styl konečně naladil. Taky začala zřetelně vystupovat jediná hlavní osoba (Apu), zatímco v prvním díle jich je zbytečně moc. Ano, toto už je filmařina. To před tím bylo spíš natáčení chudáků z indickýho zapadákova :P /76%/ /thumbs ½ up, ½ down/ ()
V prvním dílu trilogie byl Apu ještě dětský, nestranný pozorovatel. Ve druhém dospívá, dostává se do centra dění a jde pokrokově za svým snem volnosti a seberealizace v konfrontaci s osamělou matkou, která nedokáže přestřihnout pupeční šňůru ani upustit od zavedených tradic. Ačkoliv Aparajito obsahuje několik silných scén, děj plyne rychleji, nechybí poezie a opět je znát Rayův cit pro práci s kamerou, tak na mě neudělal tak hluboký dojem jako Pather Panchali. Citově téměř stagnuje a motivy se opakují. Smrt už mě nešokuje, přestává být takovou tragédií, zapadá do stereotypu. Stěžejní vztah Apu s jeho matkou je vylíčen převážně jen v nádherných obrazových metaforách a jako příběhová linie filmem prakticky prošumí. Žádné výraznější charaktery, které by jej obohatily, už nezůstaly, nové nepřibyly a mě postupně přepadávala lhostejnost. ()
Galerie (13)
Photo © Contemporary Films
![Nezdolný - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/166/117/166117649_e18c09.jpg)
Zajímavosti (1)
- Film získal na filmovém festivalu v Benátkách nejvyšší cenu Zlatého lva. Sta se tak prvním indickým filmem, který cenu získal. V roce 2001 byl soškou oceněn také film Bouřlivá svatba (2001). Cenu za nejlepší film získa ještě na festivalu v Berlíně a v San Francisku. (Kmotr76)
Reklama