Režie:
David Hugh JonesKamera:
Brian WestHudba:
George FentonHrají:
Anne Bancroft, Anthony Hopkins, Judi Dench, Jean De Baer, Mercedes Ruehl, Ian McNeice, James Eckhouse, J. Smith-Cameron, Tony Todd, Maurice Denham (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Živé, hřejivé drama o odvážné newyorské spisovatelce, jež miluje knihy nade vše, a londýnském obchodníkovi s knihami, kteří si dopisovali celých dvacet let, aniž by se kdy setkali... Dvacet let je spojovalo cosi silnějšího než přátelství a intimnějšího než láska, přesto se nikdy nesetkali. Držitelé Oscara Anne Bancroftová a Anthony Hopkins zazářili v tomto vtipném a dojemném dramatu o jedné zvláštní romanci, jež začala v 84. ulici Charing Cross Road. Helen Hanffová, temperamentní newyorská spisovatelka s vášní pro literaturu, kontaktuje londýnské knihkupectví ohledně vzácné anglické klasiky. Frank Doel, dobromyslný, rezervovaný Angličan, na její žádost odpoví, čímž odstartuje výjimečný vztah, který po dvacet let propojuje dva vzdálené kontinenty. I když se ti dva značně liší charakterovými vlastnostmi i kulturním zázemím, jejich přátelství vykvete v hluboké souznění. Dvacet let se dělí o intimní, mnohdy humorné střípky ze svých životů i představ. Snímek byl inspirován skutečným příběhem, který ve své knize převyprávěla Helen Hanffová. (Cinemax)
(více)Recenze (48)
I přesto, že ke knihám nemám moc blízko, spíše vůbec, tak mně tento nenápadný snímek zaujal. Což jsem se docela divila, jelikož životopisné filmy moc nemusím, ještě ke všemu když jsou natočené v takovém tmavém prostředí. Zpracování a nevinný humor dá se říct neznámého a u nás v ČR zapomenutého filmu, který možná ani nevyšel na světlo je fajn. Škoda, že se tady u nás lidé nezaměřují na filmy tohoto žánru, které mají svou jiskru a radši se dívají na Ordinaci v růžové zahradě. ()
Poézia na obrazovke, pohladenie pre oko, pre ucho a pre dušu. Krásne zakončenie dňa s týmto komorným príbehom. ()
Starosvětská knihovnická romance skrze (objednávkové) dopisy spojila nejen několik rozdílných charakterů, ale také dvě 3000 mil vzdálené kultury. Nicméně popichující, přezíravý americký temperament Anne Bancroft mi (nejen k odměřeně distingovanému Anthonymu Hopkinsovi) zrovna neseděl a po dvou společensky turbulentních dekádách jakoby přestalo být o čem si psát, emoce větší než pobavené rozptýlení se tak v závěru spíše vytrácely. ()
Film plný dialógov, ktoré sa ale neprednášajú tvárou v tvár. Musia najskôr preletieť alebo preplávať oceán a až tak môže druhá strana odpovedať. Potom tento milostný príbeh lásky ku knihám musel trvať celé desaťročia. Bola to nevera? Asi nie. Ale filmové vyrozprávanie bolo veľmi milé, len to čakanie na osobné stretnutie... –––– Řekla jsem, že bych chtěla navštívit takovou Anglii, jakou znám z literatury. A on řekl, že tam je. –––– Je to už let, co jsme viděli tolik masa na talíři. ()
Nemůžu si pomoct, ale já za tím vidím pro nás nepochopitelná američany, kteří jsou na větvi ze staré knižní vazby a odporného vyšívaného ubrusu, jakoby to byly Státy, nad nimiž se přehnala válka a všechny staré věci odnesla, a ne Evropa. Ale díky krásné britské angličtině kontinentální části filmu, jsem dokoukala do konce. Anne Bancroft mne ale šíleně iritovala. ()
Krásna nostalgická spomienka na časy, keď si ľudia ešte posielali listy. Bolo síce ťažšie zohnať knihy, potraviny, a pod., komunikácia bola len pomalá a cestovanie z kontinentu na kontinent bolo záležitosťou len tých bohatých, ale nemožno zaprieť, že tá doba mala tiež niečo do seba. A ak nie tá doba, minimálne tento inteligentný a jemne vtipný film. ()
Nádhera. Něco tak skvostného jsem už dlouho neviděla. Dva hlavní hrdinové spolu rozvinou vztah, aniž by se kdy vůbec potkali. Celé je to o knížkách, a přitom vlastně o knížky ani moc nejde...A nejlepší na tom pro mne je, že mi film doma ležel několik let...a dnes, kdy jsem byla v obýváků v obležení všech knih, které doma máme a brodila se jimi a ukládala je do nových knihoven a krabic ty, které holt nebudou mít až tak prestižní místo...., tak zrovna v tuhle chvíli jsem sáhla po něčem, co se mi tu válí už roky, po něčem, aniž bych věděla, o co půjde (nějaký starý film s Hopkinsem, tak jo, to je nenáročný, to by mohla být pro úklid a dělání pořádku dobrá kulisa...) a on to byl film, který je celý právě o knížkách, knihkupectví, lásce k literatuře....a pak že neexistují náhody a osud. Jinak nevím, zda to není film původně pro divadlo, protože tam si ho dovedu báječně představit, ale je mi jasné, že jsem ráda za jeho digitální podobu, protože ten v mé - nové - DVD - knihovně rozhodně zůstane a určitě se na něj ráda podívám někdy znovu, a to já tedy dělám málokdy. ()
Vyprávět příběh především pomocí předčítání dopisů je zajímavý nápad, který hlavně v první polovině solidně funguje. V té druhé už mi nějaký zásadnější děj mimo korespondenci chyběl. Tedy takhle, on tu rozhodně je a je především díky hlavní herecké dvojici velmi silný (Helene nepřijíždí, závěr...), jenže ho časté čtení občas lehce ruší. Celkově ovšem krásný film, který potvrzuje, že vztahy na dálku mohou minimálně takto fungovat. A který v tom nejlepším smyslu slova nutí navštívit oblíbený antikvariát. 65% ()
Nejen Anthony Hopkins, ale hlavně Anne Bancroft mě ve své roli okouzlila. Její postava energické, originální a vtipné spisovatelky se mi moc líbila. Přátelství dvou lidí, kteří si rozumějí a jsou si blízcí, i když si posílají "jen" dopisy. A knihy, knihy, knihy... Miluju knihy! Krásný příběh. Tolik jsem si přála, aby Helen přijela a ti dva se setkali! Nestalo se. Herecký koncert, který potěšil mou duši. ()
V titulcích filmu uvedeno: rok výroby 1986. ()
Zapomenuty klenot s Anne Bancroft a Anthonym Hopkinsem. Pripomnelo mi to filmy Ivoryho. Pro mne sobotni mile prekvapeni. ()
Tohle me moc nebavilo. Herecke vykony byly vyborne, myslenka zajimava, ale prislo mi to trochu nevyuzite tema. ()
Zo začiatku rozvláčny dej vás postupne vcucne až sa stanete priamym účastníkom tohto dojímavého príbehu. K tomu treba EQ, ktoré zrejme chýba tým, čo dali menej ako tri a samozrejme ústrednú dvojicu hercov. Dokonalé reálie povojnového Anglicka a Nového sveta k tomu, urobili túto komornú drámu takmer perfektnou.. ()
"Vidět takhle Pána Boha nebo Panenku Marii, to jo. Ale kdo je u všech všudy zvědavý na proroka Ezechiela?" ()
Pro mě jednoznačně jeden z nejkrásnějších filmů s Anthony Hopkinsem. (A totéž si troufám tvrdit o filmech s Annie Bancroft.) Neobyčejně chytře a vtipně napsaný scénář, celý film vyznívá jemně, nenásilně a malebně. Prostě jeden z filmů, v nichž by se vám chtělo žít. Pro mě osobně velice zajímavý i dobovými a místními reáliemi ať již z New Yorku anebo i mnou milovaného Londýna. Nejraději mám moment, kdy Anthony Hopkins recituje báseň Williama Butlera Yeatse "He Wishes For the Cloths of Heaven". Mimochodem, Anthony Hopkins je příbuzným W.B.Yeatse... ()
Zajímavý pohled na to, jak jsme žili sotva před čtyřiceti lety, navštěvovali antikvariáty, psali na psacím stroji dopisy nebo i ručně, svět stál pevně na místě. Ach ta nostalgie ze čtení dopisů.(50%) ()
Pohodový film o přátelství založeném na celoživotní korespondenci a lásce ke knihám. Nebylo jistě snadné najít způsob, jak knižní předlohu a její dramatizaci převést do filmové podoby, aby měla také patřičnou poutavost. Z velké části se to povedlo zobrazením reálií a nejbližšího okolí obou protagonistů, což korespondenci příslušně oživilo. I tak to dle mého nestačilo zcela k plnému filmovému narativu, i když bylo příjemné strávit u tohoto snímku jeden večer. ()
Komorní příběh dojímavý a laskavý. Ač byl film natočen až v roce 1987, napodobuje reálie z let poválečných až do roku 1968 nesmírně věrně. Na pozadí vztahu dvou lidí žijících knihami vnímáme politické, společenské, kulturní fenomény, jež pomáhají dobovou atmosféru dokreslit. Autenticitě velmi prospěla i barevná korekce obrazu, kostýmy, vybavení interiérů. Děj plyne pomalu, bez zvratů, je vlastně definován řadou dopisů, které si hlavní hrdinové posílají. Hopkins i Bancroftová jsou s rolemi srostlí. Představují každý svou zemi, svou kulturu, a přesto jsou si tak podobní a blízcí. Skvělý jazyk v dialozích, dopisech, v poetických vstupech (třeba četba z milostné poezie W. B. Yeatse). Právě ta Hopkinsova četba mi připomněla podobně intimní chvíli, a to ve filmu Soumrak dne, kde se Hopkins snaží uchránit knihu o romantické lásce před ženou, k níž cítí hluboký vztah. Hopkins má dar hrát jen pohledem, nemusí mluvit, ten cit stejně vidíte a slyšíte. Tohle ale není film o lásce. Je o knihách, o sdílení, o přátelství. A navíc s krásnou hudbou. ()
Jako událost podle skutečné události je příběh zajímavý a jistě by z něj byl pěkný článek v časopise pro ženy. Hlavně zpočátku působí film zajímavě, ale po nějaké době přejde trochu do stereotypu. Čekal jsem třeba, že se přes postavy přeženou dějinné události, ale smrt panovníka ani jedna demonstrace proti rasové segregaci nevystačí. A to ani když je jedním z hlavních herců někdo takový jako je A. Hopkins. ()
překvapivě dobré, na to, že šlo o v podstatě zfilmovanou korespondenci. IZdánlivě nezfilmovatelné téma se podařilo podat tak, že to bylo dokonced zábavné. Můi zájem o příběh měl stoupající tendenci. Výborný Hopkins, v úsporném, ovšem věci sloužícím, projevu 70% ()
Reklama