Režie:
Roland Suso RichterKamera:
Martin LangerHrají:
Kai Wiesinger, Götz George, Karoline Eichhorn, Doris Schade, Peter Rühring, Michael Schenk, Luc Feit, Hans Peter Hallwachs, Detlef Bothe, Stephan Schwartz (více)Obsahy(1)
Anděl smrti z Auschwitzu, i tak je nazýván neblaze proslulý nacistický lékař Dr. Josef Mengele, který má na svědomí více než 300 000 mrtvých v koncentračních táborech. Ve fiktivním příběhu režiséra Rolanda Susa Richtera je vyhrocen problém jeho morální odpovědnosti za veškeré spáchané zločiny. Mengele se zde jako starý a nemocný muž vrací z Argentiny do Německa a touží před soudem obhájit svoje činy a svůj vědecký přínos lidstvu. Jeho obhájcem se stává, více méně z donucení, mladý právník a novinář Peter Rohm, který sám sbírá léta informace o jeho zločinech. Převzetím případu Rohm vstupuje na tenký led, je ohrožen nejen okolím, ale svým vlastním svědomím, bojujícím s profesionalitou. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (31)
Má každý právo na přiměřenou obhajobu? I nacistický lékař Dr. Josef Mengele? Zločinec se dobrovolně vrací do vlasti, aby před soudem vysvětlil „Oprávněnost zničit život nehodný žití“ a své zvrhlé pokusy. „Budete-li každou odpověď považovat za lež, nic se nedozvíte“. Přestože soudní proces je fikce, je to děsivě přesvědčivé. Morální odpovědnost, lékařská etika a vraždění ku prospěchu vědy. ()
Dovedu si představit, že přesně takhle by se Mengele bránil. Stejně jako se bránila spousta nacistických zločinců, kteří nechápali, za co jsou souzeni. Za nejsilnější momenty považuji čtení obžaloby a výpovědi svědků, u kterých bych sice uvítal emotivnější projev herců, ale na druhou stranu byly natolik otřesné, aby tento neduh zahladily. Naopak se mi příliš nezdála osobní linka Mengeleho obhájce, která ne že by byla špatně napsaná, ale zpracování bohužel pokulhávalo. Přesto se jedná o silný filmový zážitek, za který zaslouží Němci obdiv, protože už se poněkolikáté dokázali podívat vlastní minulosti do očí a už poněkolikáté obstáli. 70% ()
Teda když Götz netočí Schimanskiho hraje věru hororové postavu tu Rudolfa Hösse, tu Mengeleho, fakt cukrouši na první dobrou. Od začátku mně bylo jasný, že film postaví veškerou sílu na dialozích, ale právě slovní střet u soudu mně přišel docela slabý, tedy ne že by byl špatný, ale tohle mělo potencionál zarýt se až do morku kostí každýho z nás a šahnout si na nás všechny a to se nestalo. Götze zdánlivě neměl těžkou roli, pomálu dialogů, polehával, posedával, ale opak je pravdou, myslím si, že to byla velmi náročná role, všimni se třeba držení těla Mengeleho, zahrát nemocného, chtěl jsem říct člověka, ale radši řeknu Mengeleho, to bude přesnější s tím prostě ráno před kameru nepřijdeš. ()
Chvilinku, prvních asi osm minut se nic neděje. A pak vypukne něco nevídaného, film, který strhává masku právního státu, který řeší obrovské otázky na malinkém prostoru, snímek, který se ptá na vinu a snad jediný, kdo jej z tohoto pohledu nezajímá, je právě Mengele. Ne jedinec, ale celek je tím důležitým stavebním kamenem pro to, čemu říkáme etické jednání. ()
Zajímavé zamyšlení nad nevýhodou silného právního státu - a sice, že právo na obhajobu má i monstrum. Kdyby si odpustili tu konspirační rovinu s neonacisty, která jakoby se sem zatoulala z Wolfova revíru a navíc vyšumí naprosto do ztracena, udělali by lépe. Výbuch auta se přemýšlivého soudního dramatu absolutně nehodí a devalvuje tak jeho nadčasovou výpovědní hodnotu. (Götz George namaskován k nepoznání překvapil). ()
Galerie (36)
Zajímavosti (1)
- Počas natáčania bolo v novinách napísané, že film obhajuje Mengeleho postupy a robí z neho obetného baránka vtedajšieho systému. Výsledok však spomínané klebety nepotvrdil. (andykovac)
Reklama