Režie:
Michael RadfordScénář:
Michael RadfordKamera:
Roger DeakinsHrají:
John Hurt, Richard Burton, Suzanna Hamilton, Cyril Cusack, Gregor Fisher, Anthony Benson, Roger Lloyd Pack, Rolf Saxon, Annie Lennox, Phyllis Logan (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Orwellova děsivá futuristická vize světa v roce 1984 popisuje svět rozdělený na tři velké státní útvary, jimž vládnou svrchované a všemocné elity. Život je redukován na nejnutnější schválené a povolené funkce, jednotlivec je pod neustálým dozorem Strany a Velkého bratra, všude jsou odhalováni nepřátelé a zrádci, kteří se po převýchově a před popravou přiznávají ke svým hrůzným zločinům. Winston a Julie se do sebe navzdory přísnému zákazu jakýchkoliv citů zamilují, a když je jejich vztah odhalen, jsou rovněž podrobeni tak důkladné převýchově, že nakonec zradí i sami sebe... Pro adaptaci patrně nejslavnějšího dystopického románu všech dob, Orwellova 1984 (poprvé vyšel v roce 1949), se ve stejném roce, jaký stojí v názvu knihy, rozhodl režisér Michael Radford. Roli Winstona Smithe, drobného úředníčka, který se rozhodne totalitní mašinerii vzepřít, strhujícím způsobem ztvárnil John Hurt. (Česká televize)
(více)Recenze (630)
Dobré, ale čakal som viac. To najlepšie na snímku sú bezpochyby brilantné myšlienky a obsahová stránka. Forma natočenia mi však akosi nesadla. Prijal by som viac psychodusnoty a lepšie ponorenie sa do charakterov hlavných postáv. Navyše veľa scénok tu zíva nudou a odľahčeným spracovaním. 70/100 ()
1984 je vcelku úspěšná adaptace Orwellovy brilantní knihy. Film jsem si pustil hned po dočtení románu. Bylo mi hned jasné, že snímek nemůže dosáhnout takových hodnot jako kniha, ale i tak působí velmi špinavě a přesvědčivě. Adaptace disponuje hlavně velmi dobrým hereckým obsazením. Těžko si představit na místě Winstona Smithe někoho jiného, než je John Hurt. O Richardu Burtonovi ani nemluvě. Osobně bych doporučil pustit si film jen jako dokreslení knihy. Ten bezprostřední pocit hnusu a deprese vám zaručí jen kniha. ()
Studené, špinavé, zlé místo, které už dávno není městem. Šedivé postavy, strojově vykonávající stereotypní úkony, již dávno nejsou lidmi. Na vše shlíží Big Brother. Dokonalá orwellovská atmosféra, dokonalý film. ()
Kedˇ môj housemate zvolil tento film na nedeľný večerný filmový klub, netušil som, že to bude film, po ktorého zhliadnutí zostanem zosraný! Uff... Je to desivý film s veľmi ťažkou atmosférou, v ktorom si museli všetci dávať bacha , aby ich niekto nenabonzoval. Pripomenulo mi to staré komančovské časy a ešte i tá muzika znela ako ruská hymna ! Idem sa vrhnúť na knihu! ()
Knížku jsem nečetl, ale právě jsem si ji půjčil (brzy bude následovat moje poznámka pod čarou). Vůbec si nemyslím, že takový výborný film by mohl být špatnou adaptací knihy. Pokud se od ní nějak výrazně liší, nevadí. Alespoň mi kniha a film poskytnou dvojí zážitek. 1984 - film je sondou do nejkrutějšího politického režimu, který si dokážete představit. Prožitek z něj je natolik intenzivní, že ještě teď mi běhá po zádech husina. ()
Podpriemerná adaptácia jednej z najlepších kníh 20.teho storočia, ktorá sa snaží byť veľmi detailná a pri snahe podobať sa predlohe, stráca väčšinu jej pôsobivosti. Prehnaná depresívnosť dosť nudí a to by teda film podľa Orwellovej knihy nemal. Na druhú stranu, Hurt podáva výborný herecký výkon, ale to - ako jediné pozitívum filmu - na tri hviezdy nestačí. Nie keď som pri tom od nudy umrel. Knihu som prečítal v priebehu dvoch dní a čas pri nej strávený bol pre mňa subjektívne kratší, ako tento nekonečný, plochý film. ()
Kniha od George Orwella patří k mým nejoblíbenějším a zároveň k těm, co mě nejvíce zasáhla a utkvěla mi v paměti. Pro plné vychutnání, pochopení, lepší orientaci a docenění snímku bych doporučil, si ji před shlédnutím tohoto Radfordova snímku přečíst. Film sice nedosahuje kvalit předlohy ( přeci jenom čtenářova fantazie je obrovská a spisovatel má oproti filmaři tu výhodu, že není limitován stránkami x ( stopáží ), prostředky, ale mám silný pocit, že s výslednou podobou by byl spokojený i samotný George Orwell. Já tedy ( i přes pár výhrad ) byl. Co musím jednoznačně vyzdvihnout to je fakt, že onu hlavní myšlenku se podařilo tvůrcům přenést na filmové plátno více než obstojně a spolu s VYNIKAJÍCÍMI hereckými výkony Johna Hurta a Richarda Burtona je to především toto, co táhne a dělá tento snímek tak silným. Chtěl jsem se rozepsat o tomto snímku mnohem obšírněji, ale právě v tuto chvíli spočinuly mé oči na komentáři uživatele Matty a ten to napsal vše " za mě " , pouze bych opisoval jeho slova! p.s. co říci závěrem? Snímek 1984 sice kvalit předlohy nedosahuje, ale jednou větou dodávám, že je hodně důstojným " převyprávěním " . Hodně silné 4*! ()
Od adaptácie najslávnejšieho utopického románu som čakal viac. Príbeh sa odohráva predovšetkým v interiéroch, prvá hodina sa nekonečne vlečie a skutočne ma film pohltil až v záverečnom mučení. Film musím hodnotiť ako celok, a ten by nemal nudiť. Viac mi vyhovujú súčasné utopistické vízie blízkej budúcnosti typu Potomkov ľudí, kde si môžem celý ten systém takpovediac vychutnať na vlastnej koži. VIDENÉ ZNOVA: Na druhý krát pridávam hviezdu, toto je ten typ filmu, ktorý môže na mnohých fungovať až na druhý, tretí krát. Mám na mysli najmä jeho neakčnosť. ()
Nesrovnatelné s knižní verzí. Film se líně vleče, při čtení jsem měl úplně jinou představu o věku i vzhledu Julie a Winstona; kvalita obrazu taky dost mizerná. Samozřejmě Orwellovo varování před totalitní společnosí zůstalo zachováno, atmosféra filmu byla taky taková, jaká by měla být, ale celý film pro mě byl dost nudný. Všem bych doporučil přečíst si knížku, a pokud jste to už udělali, neztrácejte čas s filmem. ### "Ideozločin je tak záludnej. Moje dcerka na to přišla. Jsem na ni tolik pyšnej." ()
Pěkná adaptace meho nejoblíbenějšího románu G. Orwella, ale stejně nedosáhla ani 30% kvalit předlohy. Vypadá to tak, že myšlenky Orwella se špatně převádějí na filmové plátno. Nedokázal jsem tam zachytit onu depresivní atmosféru, která převládala v knize. Film je mnohem svižnější a nemůže zachytit vše, co se nacházelo v knize. Celkem to však vynahrazují herecké výkony a vizuální zpracování. 7/10 ()
Vzhledem k faktu, že kniha po všech stránkách předčila film, tak plný počet dát nemohu. Nicméně všem, kterým se zatím nepoštěstilo si přečíst tento antiutopický román, velmi vydařeně líčící praktiky totalitní společnosti, to co možná nejříve napravit. Tímto nechci nijak snižovat film, který má také cosi do sebe, ale těžko odhadovat, jestli si pozitivní ohlasy získal film jako takový a nebo za to spíše může jeho geniální předloha? ()
Docela zvláštní film. Člověk to sice může znát z doslechu, ale dokud to nevidí, nebo nečte, dá se to jen těžko pochopit. Celé je to dost depresivní. Takovou budoucnost by si asi nikdo nepřál. Bohužel některé části světa k tomuto spějí. Ta bezmoc a beznaděj je vážně šílená. Ke konci už jsem se trochu nudil. Těžko říct, jak by to natočili dnes... Tudy tedy cesta nevede. "Euroasie byla vždy náš spojenec." ()
Depresivní, ale předloze se to nevyrovná... ()
"April the 4th, 1984. To the past or to the future. To an age when thought is free. From the Age of Big Brother, from the Age of the Thought Police, from a dead man..greetings." Přiznám se, že na toto drama jsem dlouho neměl odvahu se podívat. George Orwell je znám svými destruktivními myšlenkami, destruktivními ve smyslu zničení lidské duše. A proto jsem zhlédnutí Radfordova filmu 1984 z roku 1984 stále oddaloval. Ale konečně jsem se rozhodl..a zážitek je unikátní. John Hurt v roli Winstona Smithe je úchvatně uvěřitelný. Skličující pocity, které mě během sledování sužovaly, zamyšlení nad světem, ke kterému mě film dovedl..nedávají mi jinou možnost, než maximálně ho ocenit..BRAVO! ()
Film, který dokonale znázorňuje situaci, kdy jsou lidské myšlenky naprosto ovládany a podrobeny. Jak už bylo ale řečeno, tahle adaptace především funguje jako hraná ilustrace knihy(kterou jsem nečetla) a samotný děj je prakticky neexistující. Slabší 4*. ()
Orwellovu kniha je medzi 100 najobľúbenejšími knihami z mojej knižnice a takisto film medzi stovkou najobľúbenejších filmov. Michael Radford využil príležitosť, ktorá sa predtým nenaskytla (a už sa ani nenaskytne) a nakrútil film v roku totožnom s názvom filmu. Nevedomky tiež využil poslednú príležitosť obsadiť Richarda Burtona do ťažiskovej, i keď vo filme trochu ukrátenej, úlohy. Nezapojím sa do akéhokoľvek porovnávania knihy s filmom, či dokonca odmietania filmu pre geniálnosť knihy. Chápem rozpaky divákov, ktorí nečítali knihu a/alebo neprežili 41 rokov v minulom režime. Ja obe podmienky spĺňam a priznania z filmu vo mne evokujú priznania z procesov so Slánskym Horákovou a ďalšími. Film má vynikajúco vytvorenú atmosféru, desivú šeď a ošarpanosť domov, uniformitu vzhľadu a myslenia postáv, dobrú hudbu a herecké výkony. Lepšieho predstaviteľa Winstona Smitha, ako John Hurt si ani nedokážem predstaviť. A aj keď ma komentáre s odpadovým alebo málohviezdičkovým hodnotením nepotešili, je dobre že sú, aby sme aj v ČSFD neupadli do Orwellovsky jednotného, spoločného a jedine správneho pohľadu. ()
„Jak může píseň, kterou napsal stroj, zpívat tak nádherně?“ Proč mám jen pocit, že sci-fi napsaná v roce 1949 a zfilmována příznačně 1984, v mnoha směrech tolik nejen trefně odzrkadluje minulost nacismu v Německé říši i tehdejší komunistické praktiky ve východním bloku, ale též (v době vzniku filmu teprve budoucí) aktuální hrozby hyperkorektní propagandy i počátky hojného využívaní umělé inteligence...? Od první chvíle jsem měl pocit mrazivě nadčasové vize toho, v čem lidstvo teprve nedávno žilo, v jistých obměnách pořád žije a do čeho bez dostatečné reflexe spřízněných událostí minulých let může každou chvíli (bohužel) dospívat s naplňováním Orwellovy vize blíž a blíž. Zfilmovaná vize vůbec nic neodlehčuje a hned v prvních minutách na diváka z plátna promítá zkázu lidstva v doprovodu pečlivě dívajícího se Velkého bratra, kdy promítnutí této zkázy vystřídá až neuvěřitelné skandování davu. Aneb naprosto krátká a výstižně trefná ukázka toho, proč a „díky“ čemu takové totalitní režimy vůbec dokáže fungovat někdy i celá desetiletí. Hodně na mě působila i výtvarná stránka plná usedlé špíny, prachu a šedivé monotónnosti. Romantická zápletka zvýšila atraktivitu a současně neznížila výpověď, naopak přirozeně gradovala k údernému vyvrcholení celého filmu. Za mimořádně vydařený považuji i výběr a celkový (herecký i fyzický) výkon hlavního představitele Johna Hurta s nezaměnitelným zhledem. Záporácký Richard Burton plně nastupuje až v poslední třetině, ale z jeho počínání v klíčových scénách mě teprve mrazilo. A teď: vidíte čtyři nebo pět....? [95%] ()
"Kto ovláda minulosť, ovláda budúcnosť. Kto ovláda súčasnosť, ovláda minulosť." Geniálny výrok, ktorým začína tento pokus o spracovanie nadčasového románu. Avšak ostáva len pri pokuse. Chýba tu tá komplexná duša knižnej predlohy, ale ako nejaký druh adaptácie je to celkom obstojné. Depresia a absurdita tu je cítiť na každom rohu. ()
Len pre tých čo čítali knihu. Ináč tam mnoho vecí nepochopíte. (Kniha je bohužiaľ krátka...) ()
Dávno již tomu, co jistý gymnazista četl Orwella (1984, Hold Katalánsku). Filmová adaptace jedné ze základních knih 20. století nezklamala, zaujala, ale sama o sobě na poprvé nijak silně nezaklíčila, zdavši se příliš naivně a suše otročící předloze a její myšlence a poněkud „britsky televizní“. Dal jsem povinné čtyři. Později zhlédnuto ještě jednou a nyní znovu. A musím zvýšit na plný počet. Jeť mi ten film tak svébytně působivý, tak svérázně pěkný, zvoucí do sebe. Charakteristicky nuzná výprava dává vyniknout podstatnému a podstatné je tady úplně všechno. Mimo to oceňuji použití tiráže coby součásti díla (moje libůstka). Nevidí se často, aby nástup úvodních titulků tvořil s filmem akční jednotu, navíc tak úderně (za spolupráce hudby). Nejprve je nám předložen jistý silný společenský obraz a pak teprve, když každodenní kolektivní sociopsychohygienická masturbace dospěla k vyvrcholení, oznámeno, o co jde: 1984. Kdo tady před Listopadem viděl jen těch úvodních pět minut, viděl dost. Dnes už to nestačí, dnes potřebujeme vidět ten film, o nic méně aktuální, celý. A zítra? Představuji si, jaké to bude romantické dobrodružství ve světě, v němž se láska vyznává konspiračním lístečkem „I love you“, představujícím zavrženíhodný (a hrdelní) zločin. Škoda, že naše doba je ještě málo zralá a já se nedožiju tohoto nového počátku. Až se třeba slovo „hřích“ definitivně ustálí ve významu „snědla jsem celou tabulku čokolády“, pak bude otevřena cesta totální vládě slova Crime. Člověk už nebude dědičně zatracený, ztracený, zpronevěřilý - nebude volán. Člověk bude dobrý, šťastný, vděčný člen, který ví, že jakýkoli sebemenší úkrok či spočinutí, jakékoli soukromé hnutí mysli, je Crime. Bude to požehnaná, těhotná doba – zlo jedinou cestou dobra; zločin jedinou možností Adamova rozpomenutí. Ano, Adamova – viz, co se děje mezi jedinými třemi postavami v tomto filmu jednajícími. Vztahy Winston – O´Brian a Winston – Julia nápadně připomínají druhou a třetí kapitolu knihy Genesis. Předně motiv Evy, jež „svedla“ Adama (pod stromem v rajské zahradě, jak film ukazuje). A máme-li za to, že od pradávna přirozeně zklasičtělý motiv Evy – svedené svůdkyně výpověď knihy Genesis překrucuje, pak vidíme, jak je správně korigován Winstonovým postojem: „Nesnáším nevinnost. Nesnáším dobrotu. Nechci, aby ctnosti nadále existovaly. Chci, aby každý byl zkažený.“ Skutečné jablko vidíme Evu (nahou Julii) jíst, ovšem Adamovi místo jablka podává cukr, kávu, chléb, mléko, čaj – exklusiva jen pro vyvolené. Víme však, že v Textu jde o „strom poznání dobrého a zlého“ (ha, „pod košatým stromem“). Bůh sám vysazuje tento strom, jenž pod kletbou zakazuje – Goldsteinovu knihu. (Srov. též „v den, kdy bys z něho pojedl, propadneš smrti“ s „ideozločin nepůsobí smrt – ideozločin je smrt“ nebo „jste mrtví!“) O´Brian je však otcovským bohem (srov. zvl. Winstonovy snové vidiny) i hadem zároveň – on sám podává Adamovi jablko ze stromu poznání dobrého a zlého. Celý děj je pak – a to je nejdůležitější – obrácený, což zpečetěno tím, že „adam“ Winston Smith není Prvním, nýbrž výslovně Posledním člověkem (dialog v mučírně se zrcadlem). A děj postupuje tedy takto: V Bibli Bůh nejprve stvoří Adama, potom z jeho žebra Ženu (což je jediný akt „člověka k obrazu svému, jako muže a ženu“), pak zapoví ten strom, následuje svedení, prvotní hřích, propadnutí smrti a vyhnání z ráje. V 1984 definuje Winston v deníku sám sebe jako propadlého smrti na samém počátku. Později přichází akt společného prvotního hříchu - Winston s Julií pod stromy (po celou dobu od prvotního hříchu jsou nazí, v Bibli naopak právě po něm se oblékají, kterýžto motiv je samozřejmě komplikován „poznali, že jsou nazí“) a teprve po tomto aktu přichází hadí svedení (O´Brian dává knihu), načež je Žena udeřena do žebra a odnesena do nicoty – stvoření pozpátku. „Stvoření“ je zde totiž negativní – znicotnění, „vypuštění do stratosféry“, výslovné vymazání i býválé existence ze vší skutečnosti. Něco chybí: vyhnání z ráje. Nuže jako je stvoření antistvořením, tak místo vyhnání děje se přijetí zpět do stavu nevinnosti, totální absorbování viníků do lůna Strany. Hospodin (na věky budiž požehnán) vyhodil zpronevěřilého člověka z domu, ať si radí. Strana naopak ho napraví (napravljenije) a vstřebá do sebe. Nepřekvapí, že obraz „posledního člověka“ v zrcadle hovoří stejnou řečí jako profláknutý „obraz člověka, obraz Boha“ – zdevastované zmučené tělo přibité na dřevě. Nepřekvapí ani jméno Goldstein a jména jeho odhalených agentů ve Vnitřní Straně: Aaronson, Rutherford. Jak taky jinak by se na této planetě mohli jmenovat, že ano. Sumou uznáte, že Adam Bernau nemůže jít u této Expedice Adam 84 pod pět. /// K přečtení: snob, gudaulin, Matty, Lavran. /// DaEmoNickY je divnej. /// Tvrdou kritiku od flanker27 lze akceptovat, nicméně: co třeba ta scénka při čekání na vlak – nic?; takových drobností je ve filmu víc; je třeba si uvědomit, že ve světě 1984, v němž pouhá soukromá pohnutka jako taková je základním zločinem, že v takovém světě je to, co rozumíme slovem „podezřívavost“, archaismem, dávno zapomenutou romantikou. Oldthink is Crime. Think in Newspeak. /// Časté výtky, že kdo nezná knihu, ten se u tohoto filmu nechytá, jsou věcně asi správné: samozřejmě, že se PŘEDPOKLÁDÁ četba Orwellovy knihy. Srov. chvályhodné doznání uživatele Pejpr: dal dvě, pak teprve přečetl knihu, zhlédl film znova a změnil na čtyři. () (méně) (více)