Režie:
Dover KoshashviliHudba:
Josef BardanashviliHrají:
Lior Ashkenazi, Ronit Elkabetz, Moni Moshonov, Michael Moshonov, Leonid Kaněvskij, Rivka Gur, Dina DoronObsahy(1)
Zaza je pohledný a inteligentní mladý muž, dokončuje doktorát z filozofie a před sebou má skvělou budoucnost. Naneštěstí je mu však už přes třicet a jeho gruzínská rodina už nehodlá déle čekat. Tradice velí, aby se oženil, a to pokud možno s bezúhonnou Gruzínkou. V mnohonárodnostním Izraeli je běžné, že si jednotlivé kultury udržují své zvyky a tradice. Záleží však na tom, nakolik si moderní mladý muž nechá mluvit do života. Zaza už zamilovaný je. Starší, rozvedená Judith a její malá holčička jsou Zazovým útočištěm a radostí. Dlouho se však na dvou židlích sedět nedá.
Nesmírně trefná, vtipná a zároveň hořká studie rodinných vztahů a tradic na straně jedné a osobní odvahy a odpovědnosti na straně druhé. Film gruzínského režiséra získal 10 izraelských výročních filmových cen z 12 možných, byl vyhlášen izraelským filmem roku a na několika mezinárodních festivalech získal ceny za ženský herecký výkon, scénář, za režii a ceny FIPRESCI. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (30)
Jakoby dokumentaristické s emocemi neprojevovanými navenek. Schválně až někdy nepříjemně statická kamera sleduje příběh o síle tradice. Já se zkušeností z prostředí, které už skoro žádné tradice neuznává, to beru jako varování před nostalgií po tradicích. Jistě, je hezké mít širokou komunitu rodiny a známých uznávající stejné hodnoty, ale zároveň je to příšerně svazující a někdy až oklešťující. P. S. a snad vedle Lásek jedné plavolásky - a tam to bylo o tom, co se děje poté - nejrealističtější postelová scéna, u které jsem se skoro stydlěla za to, že ty dva šmíruju. /28. 8. 11./ ()
Je pravda, že Dover Koshashvilli mohl onu vztahovou intervenci, jež je takřka každému víc než známá, pojmout o úroveň humorněji, ale to nevadí, poněvadž snímek je dostatečně poutavý na to, aby diváka efektivně zaháčkoval, náležitě pobavil a morálně poučil. Hořká pachuť po shlédnutí dozajista zaručena.... 8,8 gruzínských kurevníků z 10 [#WEAREONE] ()
To, že židovky mají kvalitní sexuální apetit není jen názor můj a tohoto filmu, ale je to poměrně široká klučíčí shoda. Pokud jde o film, tak se mně líbilo jak si ty holky o ten sex v klidu říkali a hlavní inženýr vlastně jen chodil a ukájel. Ne není, to žádný péčko, tady se jedná jen o dvě holky, ale prostě ten dialog v tom holčíčím pokojíčku, hlavně zakončení toho dialogu mě fakt složilo. Musím se přiznat, že při některých scénách jsem nevěděl zda jsou vážně dramatické a nebo schválně vyhroceně směšné, no já to pojal jako humor a tak jsem se filmem docela příjemně prosmál. Byť filmu uznávám poměrně povedené romantické i dramatické prvky, smích tady vládnul. ()
Pozoruhodná zpráva o tradicích a rodinných vztazích v komunitě původem gruzínských Izraelců. --- Problémem je, že vidím, slyším, ale neznám společenské klima. Kde je nadsázka a kolik? Je některá z postav karikaturou? Kolik je v tom komedie, satiry, dramatu? Anebo to vše má být jen střízlivý, nezaujatý „dokument“? Co mám cítit na konci příběhu, co cítí průměrný Izraelec (exituje-li někdo takový), a co cítí gruzínští Izraelci? A koneckonců, co přesně cítí na své svatbě Zaza? --- Zřejmé je, že je to kultura nám dosti vzdálená a posuzovat příběh podle u nás zavedených měřítek by asi bylo zavádějící. Nicméně je to film inspirativní a po všech stránkách velmi dobře udělaný. ()
Zajímavá tragikomedie, která mi nabídla možnost nahlédnout do tradiční gruzínské rodiny, která si své zvyky a způsob života sveřepě udržuje v kosmopolitní Izraeli. Jo, je to krásné udržovat tradice, ale asi bych nikdy nechtěla potkat třicetiletého mladíka, který je finančně zcela odkázaný na rodičích a připravený poslechnout je ve všem. ()
Reklama