Režie:
Dover KoshashviliHudba:
Josef BardanashviliHrají:
Lior Ashkenazi, Ronit Elkabetz, Moni Moshonov, Michael Moshonov, Leonid Kaněvskij, Rivka Gur, Dina DoronObsahy(1)
Zaza je pohledný a inteligentní mladý muž, dokončuje doktorát z filozofie a před sebou má skvělou budoucnost. Naneštěstí je mu však už přes třicet a jeho gruzínská rodina už nehodlá déle čekat. Tradice velí, aby se oženil, a to pokud možno s bezúhonnou Gruzínkou. V mnohonárodnostním Izraeli je běžné, že si jednotlivé kultury udržují své zvyky a tradice. Záleží však na tom, nakolik si moderní mladý muž nechá mluvit do života. Zaza už zamilovaný je. Starší, rozvedená Judith a její malá holčička jsou Zazovým útočištěm a radostí. Dlouho se však na dvou židlích sedět nedá.
Nesmírně trefná, vtipná a zároveň hořká studie rodinných vztahů a tradic na straně jedné a osobní odvahy a odpovědnosti na straně druhé. Film gruzínského režiséra získal 10 izraelských výročních filmových cen z 12 možných, byl vyhlášen izraelským filmem roku a na několika mezinárodních festivalech získal ceny za ženský herecký výkon, scénář, za režii a ceny FIPRESCI. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (30)
Tento v zahraničí dosť oceňovaný film Dovera Koshashviliho prináša trpkosladký pohľad na dohodnuté manželstvá v izraelsko-gruzínskom kultúrnom prostredí. Najviac sa mi na filme páčila práve tá zmena nálad jednotlivých aktov - prvý o pytačkách sa nesie v uvoľnenom duchu a ponúka nejeden vtipný moment. V druhom akte, aj keď nepostráda humor, badať zmenu nálady, vzťah medzi milencami je ukazovaný v iskrivom eroticko/romantickom tóne... aby sa nálada v treťom akte otočila o tristosemdesiat stupňov a zostala len trpká pachuť z epilógu. Neskorá svadba tak umne komentuje absurditu dohodnutých manželstiev, ale tiež postavenie muža a ženy v tejto spoločnosti. ()
Zajímavá tragikomedie, která mi nabídla možnost nahlédnout do tradiční gruzínské rodiny, která si své zvyky a způsob života sveřepě udržuje v kosmopolitní Izraeli. Jo, je to krásné udržovat tradice, ale asi bych nikdy nechtěla potkat třicetiletého mladíka, který je finančně zcela odkázaný na rodičích a připravený poslechnout je ve všem. ()
To, že židovky mají kvalitní sexuální apetit není jen názor můj a tohoto filmu, ale je to poměrně široká klučíčí shoda. Pokud jde o film, tak se mně líbilo jak si ty holky o ten sex v klidu říkali a hlavní inženýr vlastně jen chodil a ukájel. Ne není, to žádný péčko, tady se jedná jen o dvě holky, ale prostě ten dialog v tom holčíčím pokojíčku, hlavně zakončení toho dialogu mě fakt složilo. Musím se přiznat, že při některých scénách jsem nevěděl zda jsou vážně dramatické a nebo schválně vyhroceně směšné, no já to pojal jako humor a tak jsem se filmem docela příjemně prosmál. Byť filmu uznávám poměrně povedené romantické i dramatické prvky, smích tady vládnul. ()
Jsou komedie romantické, které nabízí iluze o harmonii a štěstí, jsou komedie cynické, které nabízí deziluzi, a jsou komedie lehce nahořklé, které nabízí reálný pohled na život a k nim patří právě Pozdní sňatek, který líčí osudy jedné lásky vystavené zkoušce svého okolí. Rozvětvená famílie hlavního hrdiny totiž nechce připustit jeho vztah s rozvedenou ženou a snaží se mu zařídit život podle jejich představ. Prosadit si právo na vlastní vztah chce maličkost, tj. odvahu odříznout se od materiálního zázemí svých rodičů a riskovat konflikt se svými blízkými. Tenhle příběh nenabízí gagy k popukání, ale lehce úsměvné situace dobře odpozorované ze života. Snad jej dodatek, izraelská společnost je multikulturní a tvoří ji přistěhovalci ze všech koutů světa. Domluvené sňatky a podobný přísný dohled nad rodinnými členy není typický pro všechny a souvisí spíš s tím, že popisovaná rodinka pochází z Kavkazu. Celkový dojem: 80 %. ()
Pozdní sňatek krásně ilustruje, v čem jsou malé kinematografie tak silné, na rozdíl od těch velkých nejsou zatíženy patetickým pocitem vlastní důležitosti. Hrdinové obklíčení vyčpělými tradicemi zvnějšku působí směšně a teprve postupně se před divákem odkrývá tragédie lidských osudů, ukrytá pod tou komickou fasádou. Myslím si, že toto by mohla být i cesta pro českou kinematografii, ten tragikomický tón je hodně blízký např. Formanovým starším filmům. ()
Reklama