Režie:
Vlasta JanečkováScénář:
Květa KuršováKamera:
Věra ŠtinglováHudba:
Zdeněk MaratHrají:
Antonín Navrátil, Magdalena Bičíková, Jana Březinová, Jaroslava Adamová, Stella Zázvorková, Blažena Holišová, Julie Jurištová, Jiří Zahajský, Oldřich Vlach, Jaroslav Drbohlav, Ivan Richter (více)Obsahy(1)
V královském paláci právě očekávají narození prince, zatímco v prosté hájovně se brzy narodí děvčátko. Tři kmotřičky (J. Adamová, S. Zázvorková a B. Holišová) to dobře vědí a už se těší, jaký osud dětem přichystají. Jenže každá si to štěstí představuje trošku jinak. Jedna by chtěla, aby se děti jednou spojily svatbou, jiná zase chystá pro prince kněžnu Evženii. Když vyrostou, princ (A. Navrátil) se seznámí s Johankou (M. Bičíková) z hájovny a zamiluje se. Královna (J. Březinová) ale chystá pro prince jinou nevěstu – dceru své přítelkyně, Evženii (J. Jurištová). Nezbývá, než aby rozmarné stařenky zasáhly. A i když sem tam něco popletou, něco schválně zašmodrchají, nakonec si láska prosadí svou… (Česká televize)
(více)Recenze (30)
Jana Březinová se skvěle hodí do záporných rolí (Stellinka Zázvorková naopak do kladných), protože dokáže "nahodit" krásně zlověstný obličej, i když tady si zahrála roli nejprve zlé a nakonec hodné královny. V "záporáctví" ji zde trumfla výborně zlá princezna Julie Jurištová; Tonda Navrátil je tradičně trošku bláznivý, ale příjemný princ a Magda Bičíková i přes mírnou vadu řeči působí taktéž sympaticky. Líbí se mi nápad i jednoduché provedení létacích sudiček pomocí deštníku, ovšem způsob řešení některých problémů je z jejich strany zbytečně naivní a pokud by byl scénář v tomto směru o něco kvalitněji propracovaný, bylo by to i na čtyři bodíky. Takto tři a půl bodu. ()
Tuhle pohádku mám rád jen kvůli Majdě Bičíkové, tehdejší dětské a teenagerovské herecké hvězdě. A vlastně ještě díky Zahajskému, který hraje svou roli lesního moc dobře. Ale jinak mi to přijde krapet zmatené, pomotané z různých jiných pohádek (zlá čarodějnice ze Sněhurky například), a zbytečně natahované a dlouhé. ()
Mě se tu líbí hlášky myslivce Zahajského, který má, ať to řekne sám : Postaví mě k bráně jako nějakou palmu. Dcera Johanka se ptá, zda si vezme kobylku Fuksu, ale on odmítá : Ještě by tam pochytila nějaké panské manýry a šrot s Votrubama by jí nechutnal. anebo se vyjadřuje k princovi To je ta panská láska. Magdalenu Bičíkovou ošmikají a ona brečí: Všelicos bylo a už není. Z Tondoslava Navrátila udělají udělají plyšovýho psa … ()
Ať si voda teče vzhůru, ať se motýl změní v můru, ať mi sýček žalost věstí, tohle přání dá mi - ne, dá ti - štěstí. Taktak, nesobecká láska zvítězila, zlá komtesa potrestána, všechno jak má být. Alespoň v pohádce. Akorát ten princ byl takové nesamostatné ťululum, nějak nechápu, co na něm Johanka viděla. ()
Asi v roce osmdesát jedna chyběly princeznovské herečky, nebo byly všechny okoukané, že jednu zahrála třináctiletá puberťačka. Bohužel je to opravdu hodně vidět, tím spíš v nepoměru k princově věku. Pohádka je strašně moc roztažená. Škoda, že nebyla o něco kratší. Navíc ty studiové dekorace jsou opravdu příšerné. Barvami doslova bijí do očí až z nich bolí. Stejně průměrný je i střih. Pouze sudičky mě bavily. ()
Reklama