Režie:
Barry ShearScénář:
Luther DavisKamera:
Jack PriestleyHudba:
J.J. JohnsonHrají:
Anthony Quinn, Yaphet Kotto, Anthony Franciosa, Burt Young, George DiCenzo, Gloria Hendry, Antonio Fargas, Frank Adu, Paul Benjamin, Ken Lynch, Robert Sacchi (více)Obsahy(2)
Když okradete mafiány, není to loupež – ale sebevražda... Měla to být obyčejná loupež. Banda zlodějíčků se ale dostane do vražedné hry na kočku a myš. V New Yorku se jim totiž podaří okrást italské gangstery, kteří mají naneštěstí pro ně pod palcem celý Harlem. A právě několik členů mafie je během loupeže neplánovaně zamordováno. Zlodějíčci přitom budou mít v patách nejen zuřící gangstery, ale také neúprosné bělošské policisty, jelikož i jejich příslušníci byli během krádeže zastřeleni. Boj o přežití a odplatu může začít... Výtečný a v našich poměrech nepříliš známý thriller s akčními prvky vyniká působivou atmosférou, na hony vzdálenou od stylizované studiové produkce. Režisér Barry Shear si prosadil, aby se kriminální námět natáčel v hodnověrných lokacích na Manhattanu. A stejně bezprostředním způsobem přistoupil k látce také kameraman Jack Priestley, který použil navzdory zvyklostem lehké kamery Arriflex. Pohyblivé vybavení spolu s reálnými lokacemi a nekašírovaným herectvím (uvidíme mj. rázovitého Anthony Quinna) dodaly filmu nezaměnitelný punc syrovosti. Poetiku každodennosti ještě umocňuje téma rasismu, vetknuté už do samotného názvu snímku. 110. ulice tvořila v New Yorku 70. let pomyslnou hranici mezi smetánkou a chudinou, mezi „bílým“ byznysem a zanedbanými černošskými ghetty. Toto třídní napětí se podařilo přinést i do dramatického oblouku filmového vyprávění, jehož svébytnost podtrhuje soulová a funková hudba, v čele se stejnojmennou titulní písní Bobbyho Womacka, která byla ještě nesčetněkrát filmaři využita (Jackie Brownová, Americký gangster). Nemenší měrou je snímek zajímavý svým atypickým žánrovým půdorysem, jenž na jednu stranu vychází z „westernově“ uzpůsobených kriminálek typu Drsného Harryho, na stranu druhou ale nezapře etnické prvky tzv. blaxploitation filmů, a v neposlední řadě v něm najdeme znaky potemnělých „noirových“ detektivek. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (47)
Drsná kriminálka o ukradení mafiánských prachů a následném honu na lupiče. V tom hraje prim mafie. Ústřední policejní duo působí hodně unaveně, vyřeší vlastně vcelku hovno a mafie je všude dříve. Celé se to odehrává v nejhnusnějších koutech Harlemu plném pasáků a dealerů, takže žádný sluníčkový film. Nejsympatičtější postava byl asi velitel lupičů. ()
Americké akční drama odehrávající se v New Yorku, kde trojice černochů převlečených za policisty zastřelí skupinu mafiánů a ukradne jim tři sta tisíc dolarů. Za touto trojicí chudých černochů se rozjede pátrání jak kriminální služby, tak především zbytku gangsterů, kteří chtějí své peníze za každou cenu zpět. Vyšetřováním několikanásobné brutální vraždy byl pověřen kapitán Matelli (A. Quinn) a mladý černošský poručík Pope (Y. Kotto), jež mají odlišnou vyšetřovací strategii. Kromě kriminálního aspektu filmu je velmi patrná i společenská rozdělenost a rasové předsudky bílých a černých obyvatel města, jež byla v té době obvyklá. Ulice zmíněná v názvu snímku měla představovat dělící linii mezi bohatou bílou newyorskou smetánkou a zanedbanou černošskou chudinou. Nesourodé duo kriminalistů bylo sice zajímavé, avšak většinu pozornosti na sebe strhla mafiánská skupina pod vedením italského gangstera A. Franciosa, jež začala zloděje a vrahy pronásledovat. Výraznou postavu hlavního strůjce přepadení a vraha ztvárnil P. Benjamin, jenž se pomocí svého samopalu dokázal gangsterům ubránit, avšak kriminalistům už uniknout nedokázal. Je s podivem, že tato postava představovala vraha nejen gangsterů, ale i policistů, a přesto dokázala vyvolat svým jednáním jisté sympatie. Scény se zběsilým Benjaminovým samopalem patřily k tomu nejdramatičtějšímu, co film B. Sheara nabídl. Drama, jehož nadprůměrná kvalita byla patrná už od začátku, mě nakonec díky kulce namířené na kapitána Matelliho od jednoho z gangsterů představující nečekané a mrazivé zakončení snímku, přesvědčila o nejvyšším hodnocení. ()
Já tentokrát půjdu opět hlavou proti zdi. Film na pozadí loupeže otevírá téma rasismus v New Yorku, o kterém si člověk musí něco načíst, aby pochopil. Až teprve teď, díky zajímavostem, vím co byla a jaký význam měla 110. ulice. Aby snímek zapůsobil ještě víc, je v něm skutečně drsné násilí a potoky krve. Díky novému typu kamery působí tato dost autenticky, ale chvílemi bych ocenil autenticity méně a více filmovosti. A z hereckých výkonů mě zaujal výhradně Anthony Quinn. Hlavního se ale, myslím, podařilo docílit. Poukázat na jiné chování k černochům a bílým. I kriminalisté té doby k tomu tak přistupují a podle toho také s podezřelými jednají, byť v době natočení byla situace nepoměrně lepší než o deset let dříve. ()
Příběh je sice jednoduchej jako facka a film kromě prvoplánový brutality, hektolitrů krve a hromady mrtvejch negrů nic moc jinýho nenabídne, ale mě tohle prostě baví. Opravdu nepotřebuju mít u každýho filmu pocit, že mě nějak intelektuálně obohatil. Co je ovšem neodpustilený, to je absence automobilovejch honiček. To u žádný pořádný oldskool kriminálky ze 70s nesmí chybět. Tady je jen takovej náznak. Jinak jestli máte rádi film Jackie Brown, tak aspoň uvidíte, kde se Tarantino inspiroval při výběru soundtracku. ()
"Across 110th Street" sice na svou dobu byla v zásadě jen zručně natočená žánrovka, ale dnes až překvapí svým stylem a intenzitou. Vyprávění o trojici černošských zlodějíčků, kteří přepadli mafiány a nyní se ocitají na útěku před gaunery i policií, je pojaté jako dynamický městský thriller natáčený v reálných prostředích New Yorku. Již úvodní sekvence sestávající ze záběrů velkoměsta postupně se přibližujících z ptačí perspektivy až na úroveň konkrétních ulic v divácích vyvolají autentickou impresi americké metropole coby živoucího organismu sestávajícího z ošuntělých domů a pulzujících ulic. Výsledný dojem navíc bravurně dokresluje titulní soulový song, jehož slova shrnují vnitřní pocity většiny zdejších postav, bez ohledu na to, na které straně zákona stojí. Ačkoli dnes v americkém filmu těžce hledali takto lokálně ukotvený film, který by pouze nevyužíval pár výrazných dominant, ale vyloženě zdůrazňoval a tematizoval své dějiště, ve své době vlastně nebylo "Across 110th Street" žádným velkým unikátem. Naopak nejen kina, ale i dobová televize oplývaly podobně autenticky urbánními tituly, ostatně režisér tohoto filmu jinak pracoval na seriálech jako "Ironside", "The Streets of San Francisco" či "Starsky a Hutch". Lze pak říci, že dobová filmová a televizní produkce nebyly zdaleka tak odloučené jako v osmdesátých či devadesátých letech, ale naopak se nejen co do fluktuace tvůrců, ale i prolínání stylů vzájemně obohacovaly. "Across 110th Street" svou řemeslnou bravurou, jež kulminuje ve famózním finále na střechách, i komplexně pojatým motivem rasového, sociálního a existenčního pnutí v Harlemu představuje jeden z naprostých vrcholů kategorie blaxploitation a současně ozřejmuje dobovou popularitu tohoto žánru, ale i městských kriminálních thrillerů jako takových. Právě provázanost žánrových prvků s výrazným tematizováním velkoměstského prostředí a aktuálních nálad zaručovala silnou identifikaci hlavní cílové skupiny, městského obyvatelstva. ()
Galerie (79)
Zajímavosti (5)
- Samopaly použité vo filme sú značky Smith and Wesson Model 76, 9 mm. (beso74)
- Anthony Quinn bol aj producentom filmu. (Svadbos)
- V scéne odohrávajúcej sa v kancelárii u Doc Johnsona (Richard Ward), keď s ním rozprávajú detektívi Matelli a Pope (Yaphet Kotto), beží televízia. Práve v nej dávajú western Súboj v El Diablo (1966) o rasovom konflikte medzi belochmi a Indiánmi. (beso74)
Reklama