Obsahy(1)
MasterChef Česko je neobyčejná kulinářská reality show o amatérských kuchařích, kteří na televizní obrazovce předvádí svůj um a vzájemně bojují o titul MasterChef a výhru půl milionu korun. Letošní ročník přináší nové složení poroty. O vítězi budou rozhodovat jedni z nejlepších kuchařů současné české gastronomie: michelinský kuchař Radek Kašpárek, trojnásobný vítěz ankety Zlatý kuchař Jan Punčochář a mladý kuchařský talent Přemek Forejt. MasterChef Česko přinese mimo jiné emoce, přehlídku nevídaných výtvorů z rukou kuchařů amatérů i pohnuté lidské osudy a trnitou cestu k vítězství, na jejímž konci zůstane jen jeden, a to MasterChef Česko. (TV Nova)
(více)Recenze (37)
Mě by zajímalo, jak moc tu jde o vaření a jak moc tu jde o ty strašně smutné životní příběhy. Ńo fakt, kdo zatím postoupil dál? Samé smutné příběhy, až je to celé neuvěřitelné. Přijde mi, že jetu fakt jedno, jak umíte vařit, hlavně že postoupí sedmnáctiletá holka, co se většinu života stará o postiženého bratra a máma jí nemá ráda (nebo co to tam ještě bylo...). Jestli to takhle půjde dál, fakt půjde jenom o citovou vydíračku. To umím taky, hele - Porota Masterchefa: Dobrý den, kdo jste? Já: Dobrý den, jsem Evžen Větvička, mám 20 let a přijel jsem sem z Prahy. Jako dítě jsem žil u rodičů někde v Králíkách a pořád jsem měl velký sen o tom, že budu mít vlastní restauraci, tak jsem se učil vařit, ale moji rodiče pořád říkali, jak jsem špatný a že bych s nimi měl makat v Albertu, ale já jsem řekl ne, poslal jsem je do řitě a šel jsem do světa se svým milovaným pejskem Rexem do světa už v 18ti. Ve škole, jak na základní, tak na střední, se mi všichni posmívali, kvůli mému vzhledu, jelikož mám brýle s dioptriemi 16, jsem tlustý a jsem gay, nikdy jsem neměl žádné kamarády, tak jsem s pejskem žil v lese, ale po měsíci mi Rexíka zabili bezdomovci a udělali si ho na česneku, tak jsem utekl a zaměstnali mě v takové malé hnusné jídelně a tam jsem si začal plnit svůj sen a začal jsem vařit a teď tu stojím před vámi. Porota Masterchefa: A co jste nám udělal? Já: Havajský řízek podle Jirky Babicy. Porota Masterchefa: Wow, je to výborné, máte opravdu talent, nikoho s takovým elánem jsme tu ještě neviděli, tady máte zástěru a gratulujeme vám! Já: (rozbrečím se) Pane Bože, děkuju, to je můj největší sen, děkuju!!! TAK, a dost, všichni jsme to pochopili. 1* za sedmdesátiletého dědka, který stejné brzy poletí, jelikož mu nikdo neumřel a nestará se o postižené. ()
Když se letos nedostavili ti Robinsoni, tak jsem středeční večer věnoval alespoň tomuto pořadu, přestože ke kuchařině mám opravdu daleko. A jak jsem se tak prodíral jednotlivými díly a přicházel na kloub sympatiím nejen u trojice porotců, nýbrž postupně i u finálové šestnáctky, tak jsem se začal těšit na každou středu a na to, kdo tentokrát (ne)obstojí. Včera už to všechno vygradovalo s koncem, který jsem popravdě čekal trochu jiný, protože jsem měl svého osobního favorita, nicméně jako pořad mě letošní MasterChef ohromně bavil a doufám, že v podobném duchu se objeví víc televizních soutěží. ()
Pořad prokazuje starou známou pravdu, že tloušťka je v naprosté opozici k charismatu. Přemek pak prokazuje, že ani štíhlost ho rozhodně nezaručuje. Proto působí velmi směšně ty (dvojité až trojité) brady vytrčené vzhůru a tvrdé pohledy prvních dvou pánů porotců a to tvrďácké pištění toho třetího - rozevláté Viktorky od splavu. I když, teď jsem zhlédl zhruba 10 min originálního pořadu a musím se mírně omluvit, ta česká mutace se evidentně snaží být co nejdokonalejší kopií. Napjatě čekám, kdy porota zadá soutěžícím vaření pokrmu, který by pořadu prospěl naprosto nejvíc - tj. vtipné kaše. Nám by pak nemusely odpadávat uši po perlách typu "jsem narvaný jako taška!". Jeden z porotců by byl ideálním publikem do většiny humorných pořadů jakékoli televize, páč by se chechtal naprosto všemu - soudím tak podle toho, že mu k zábavě stačí i tak obyčejné věci, jako je sůl a koření ("mě ve vašem jídle bavila ta pepřová chuť!"). Účinkující by taky zasloužili vyliskat za zprofanování krásného slova "děkuju", které používají nejen při každé příležitosti, ale i tam, kde žádná příležitost není, a proto v každém díle zazní tak tisíckrát. ()
První kulinářská soutěž, kterou jsem si fakt oblíbil a za kterou se TV Nova rozhodně nemusí stydět. V první řadě je třeba vyseknout poklonu před výběrem porotců, kdy zde konečně máme trojici neskutečných sympaťáků, jejichž jména jsou v gastronomii pojem, každý je svým způsobem jiný, každý ve své restauraci preferuje jiný styl, ale přesto spolu dokáží vytvořit fungující celek, navzájem se skvěle doplňovat a na každém jde poznat, jak moc si natáčení užívají. Perfektní práce. Co se týká konceptu, ten mi přišel oproti jiným soutěžím mnohem propracovanější a svým způsobem i profesionálnější, jednotlivé koly dávaly smysl a nejednou jsem byl překvapený, jak složité a těžké jsou. Soutěžící mi přišli vesměs v pohodě, samozřejmě si tvůrci neodpustili jisté hraní na city, ale to k tomu asi patří. Až na ten trochu trapnější úvod jsem spokojený. 8/10. ()
Připadal jsem si jako u seriálu Lost. Spousta dobrých náznaků a tajemností, jen se bojíte, aby z toho autoři nechtěli lacině vybruslit lacinou a předem předpokládanou pointou - a ejhle! ono jo. Poslední díl pohřbil Lost, poslední díl a kolo s dezerty pohřbilo jakékoliv šance jen na vzdálené pomyšlení, že by se tady hrálo nějak fér. ((Pro ty, co neviděli - poměrně vyrovnané výkony, kolo s dezertem, z Leina talíře byli porotci docela unešeni, z Honzova nadšeni, až slintali a dojídali, což s enikdy nestalo, a Kristína přinesla muffiny s pomerančem a šlehačkou, z nichž byli porotci trochu rozpačití a říkali něco jako "Konečně se ti povedl i ten dezert". No, a hádejte, kdo vyhrál.). Rovnou ty soutěže zrušte, řekněte, komu a proč fandí porota, dejte mu cenu, a celou tu šaškárnu kolem si můžete odpustit. A jó vlastně - sledovanost a reklamní čas.. sorry, já zapomněl. ()
Reklama