Režie:
Stanislav ČernýKamera:
Jiří TarantíkHudba:
Miloš VacekHrají:
František Peterka, Radovan Lukavský, Josef Hajdučík, Petr Haničinec, Jiří Holý, Rudolf Jelínek, Miloš Willig, Václav Švorc, Jan Pohan (více)Obsahy(1)
O pohraničnících, kteří mají pochopení a lásku pro své psy, ale jsou uvědoměle tvrdí vůči zločinným narušitelům hranic a jejich kapitalistickým pomahačům... Pozdní debut dlouholetého pomocného režiséra - specialisty na vojenskou tematiku. Titul byl realizován při příležitosti oslav 20. výročí založení útvaru Pohraniční stráže. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (63)
Filmová love story... určené pre milovníkov zvierat konkrétne psov. Zabudnite na dobrodružstvo, napätie, atmosféru... to všetko ide stranou. Snímok postráda pravú dobrodružnú zápletku, nedočkáme sa poriadneho vyšetrovania či hľadania dôkazov. ()
Čajovou terminologií by se Černý vlk dal označit jako ,,druhý nálev" Krále Šumavy - komunistická propagandistická špína, která má ovšem vynikající herecké obsazení a magický černobílý obraz, který v sobě konzervuje nostalgický záznam nádherné šumavské potažmo krkonošské pohraniční krajiny...scénář je ovšem neobyčejný propagandistický paskvil... ()
Cituji z vrcholné scény filmu: "Je to vzteklý pes!" ... "Ne, ten pes není vzteklý" ... "Venku je pes" (Konec citace jednoho z mnohologů tohohle jalového veledíla z prostředí našich strážců klidného hnusákovsky-(ne)normálního hnití... . . . Hotový kinopaticky kynologický tupor. A rychle na "trenirovku" (nebo že by >trenýroffku< ?;o), soudruzi... %-o - - - - - (Poprvé viděno kdysi tenkrát v dobách černých, hodnocení při repete 19.1.2013 na >zvlčilém sprostoru< 142., komentář zde s úšklebkem jako sedmnáctý - 19.1.2013) ()
Silně odtrženo od reality. Jako detektivka by to u mě neuspělo. ()
Tak tohle bylo opravdu hodně naivní. Je to mišmaš Bílého tesáka, Lassie, komisaře Rexe, lvice Elsy, Dášenky a filmů z let padesátých o západních agentech. Oslava pohraniční stráže? Vždyť už první hlídka Hajdučík - Jelínek, se chová jak parta debilů! Ty jejich kecy... a pak...Jelínek to koupí do ruky a padne jako by měl průstřel jater, Hajdučík poté co ho škrábně kulka na hlavě volá na agenta ať neblbne (a to se ještě trapně chytne za spánek dřív než se ozve výstřel!)! Ten když střílí dál, tak Hajdučík po vzoru asi Rudé armády zpoza krytu kořene! vstane a nekrytý nasype do agenta dávku z ákačka... Zprvu jsem si myslel, že tenhle film je o západních agentech a našich statečných pohraničnících jaké známe z našich filmů z padesátých let. Po první akci však spadne kamsi do rádoby komedie, kde sledujeme humorné a někdy napínavé historky pohraniční roty psovodů a jejich psů. Máme tu: Zběhnutí feny, její nakrytí černým vlčákem rakouské pohraniční stráže který také zběhl, narození štěňat, překrmování štěňat Hajdučíkem atd... Závěr je jak z komisaře Rexe, kdy oba dva hlavní psí hrdinové odhalí pravdu a usvědčí gangstera....Čekal jsem, že jej ti vlčáci i svážou a odvezou gazíkem na rotu, ale to už přišlo asi blbé i režisérovi Černému. Jediné co vysoce hodnotím je výkon pana Peterky. Jeho postava samotářského lesního dělníka byla dokonale zahraná. Kdo chce vidět černo-bílé komedio-drama ze Sušicka o pohraniční stráži mohutně doprovázené smyčcovým orchestrem pod vedením Františka Belfína ať neváhá. Ostatním to nedoporučuji. A na tohle se chodilo do kin !!!! Hvězda za Krakonoše. * PS. Pochopil někdo co bylo v tom roztoku??? No snad to v Praze zjistili..... ()
Normalizace si žádá nové hrdiny - pohraničníky, kteří bedlivě střežili naši hranici před narušiteli zvenčí. Černý vlk není bůhvíjaké dílo, ale dá se přežít docela v pohodě, za což můžou hlavně docela roztomilí pejskové (ve skutečnosti roztomilí vůbec nebyli, byli vycvičení klidně i roztrhat každého, kdo by se pokusil o útěk přes hranice). Ovšem dialog Radovana Lukavského s tlustým podřízeným o tom, že štěňata jsou tlustá, protože tlustý podřízený je nechal, aby se přežírala, to je skutečně nechtěný tah na bránici. ()
Král Šumavy s neporovnatelně horšími hereckými výkony a unylou hudbou. ()
Pitomý scénář, nemožní herci v hlavních rolích, neumětelská režie: tomu se říká oslava dvaceti let pohraniční stráže! Jeden z těch filmových klenotů, které určitě vidět nepotřebujete. ()
Výborné herecké obsazení zvedá scénář hodně vysoko, a tím pádem i film. Není to žádná radostná podívaná, sledovat kluky v zeleném, jak chrání hranici před těmi, co se jim nelíbí žít v socialistické zemi. Mají hodně starostí s těmi, co to nemyslí s republikou dobře, chtějí na lepší, na západ. Ale zažijí tam něco lepšího? O tom už film nevypráví, zaměřuje se jen na tu část, aby nikdo se nedopouštěl protizákonného jednání proti ústavě ČSSR. ()
I když je příběh neskutečně propagandistický, tak zpracování (včetně černobílého podání v 70. letech) je tak neskutečně originální, že z čistě filmařského hlediska stojí za zhlédnutí. ()
"Štěňata měla pořád hlad." - "A vy zkrátka sympatizujete s každým, kdo má pořád hlad." - "Štěňata neznají předpisy, soudruhu kapitáne. Když někdo pořád žere, je to známka, že má hlad. Když se roste, má se hlad." - "Jo? Ale vy nerostete." - "Já jsem jiný případ, soudruhu kapitáne...a taky nejsem štěně." - "To ne, vy jste žrout." Vtipné dialogy. A neznámá Drahoslava Landsmanová je docela k sežrání. ()
Bez psího hlediska (POV), nejzajímavějšího prvku předlohy Karla Fabiána, tento námět nemůže mít grády. Nemá. Ale Peterkovi jsem toho hulvátského dřevorubce bezvýhradně věřila. ()
Další stoprocentní koncentrát filmové debility a neumětelství. Směšné, místy až tragické. Mimořádně špatný film o pohraničnících, kteří mají pochopení a lásku pro své psy, ale jsou uvědoměle tvrdí vůči zločinným narušitelům hranic a jejich kapitalistickým pomahačům. Na co však Černý ve filmu „zapomněl“, je skutečnost, že stejní lidé při střežení hranic v 50. letech zastřelili stovky nevinných lidí. Svým zpracováním a vizuální podobou je snímek ještě daleko pod hranicí primitivních televizních inscenací. Stanislav Černý působil jako dlouholetý pomocný režisér, je tedy otázkou, zda výsledná podoba filmu vychází z jeho dosavadní nezkušenosti s prací hlavního režiséra anebo naopak je třeba se podivovat, proč kterýkoliv debutant zvládne natočit svůj první film řemeslně nesrovnatelně lépe, kdežto Černý toho ve svých tehdejších 48 letech věku schopen nebyl, i přes svou dosavadní práci u filmu. Zajímavá je snad pouze záporná role Františka Peterky, který se ve své době svým vzezřením a chlapáctvím mohl v očích režisérů nabízet pro obsazování kladných svazáckých postav, nicméně pro tyto role využíván nebyl a naopak pouze v tomto tuhém normalizačním filmu dostal onu zápornou úlohu. Černý natočil ještě v roce 1973 film „Počkám, až zabiješ“, kterému opět dominovala vojenská tématika a psí postavy (sám Černý se považoval za specialistu na armádní záležitosti). Šlo o jeden z posledních filmů natočených na černobílý materiál. Posléze Stanislav Černý právem zmizel v propadlišti filmových dějin. ()
Pokud si odmyslíme ideologický podtext, což znamená, že nebudeme vnímat místo a dobu, v níž se příběh odehrává, a budeme to sledovat čistě jako dobrodružný film, můžeme chvílemi i zalitovat, že to je tak zpackané dílo. Jsou tu pěkné momenty, ale je to ubité bodrou soudružskou dikcí, toporným představitelem hlavní role a naivním rozpletením případu. ()
Nejzajímavějšími postavami celého příběhu jsou jistě František Peterka a Josef Hajdučík. Jeden je drsný neotesanec a druhý tak trochu ňouma k pohledání. Mimo nich je tu krásná šumavská příroda a psi. Teď mě napadlo, na hranicích mohly být používány i feny? Já jsem si myslela, že ta měli jen psy, protože jsou ostřejší a hlavně nehárají. Příběh samotný za mnoho nestojí. ()
Film mi príde ako miešanec 1./Komisára Rexa (keď čierny vlk došteká,dokúše zločinca k pohraničníkom) , 2./Levice Elzy ( vychádzka vĺčat s matkou a otcom-čiernym vlkom) 3./náborového filmy pre budúcich pohraničníkov a 4./ pseudošpionážneho filmu (o čo tam išlo sa nedozvieme ani pri konci-len trocha špionážneho smradu aby bol o niečom ten film). Doporučujem úlohu Miloša Williga - stále hrá rovnako a to svojo rovnako si asi trénuje na Majora Zemana.Ale vcelku mi táto jeho zanietenosť za všetko dobré (rozumej socialistické) sympatická.Nie pre cieľ,ktorý sleduje, ale tú formu,ktorú k tomu používa. ()
Slaboduchý pohraničník, geniální psi, postava zamračeného Peterky jak z němého filmu a k tomu velící Lukavský a Haničinec, tvářící se nepatřičně seriózně. Krimi zápletka jasná od začátku, takže jsem vydržela jen proto, že jsem se občas zasmála, a byla zvědavá, jestli je ta druhá půlka opravdu tak špatná jako ta první :) Fakt totalitní fraška. Pan režisér měl zůstat jen u té pomocné režie, kterou se většinou živil. V roce 1973 po svém druhém filmu odešel z branže a udělal asi dobře. Hvězda navíc za starou Šumavu. ()
Svojí genialitou toto dobrodružné dílo neohromí. Když vypustím ideologistické kecy, tak je to celkem solidní drama o pohraniční stráži, která nás chránila proti kapitalistům. Příběh vypovídající o psovodech a jejich láskách. František Peterka ztvárnil typického horala, který se s ničím a s nikým nemazlí (za něj o hvězdu navíc). 70% ()
Nerikam, ze role psovoda Stencla byla nejak dobre napsana, ale herecky vykon Josefa Hajducika vnimam jako jeden z nejhorsich, co jsem kdy videl. Uz jen kvuli nemu nemuze brat tento film nikdo vazne. Tento filmovy pocin se tvurcum moc nepovedl, pokud jeste vezmu v potaz, ze byl natocen ke dvacetiletemu vyroci od zalozeni Pohranicni straze. Frantisek Peterka je ale vyborny, ozdoba tohoto chromeho filmu. ()
Čertí smršť rozvlní louky, pastviny. Rozsekne světský vak v lokálních přezůvkách. I četa mezi borůvčím pase po člověku říčném. Předákovi - samorostovi, co zarůstá pasekou viny. A ta není nikdy passé. Zlomí ho v pase. Na chlup přesně, když za páskou jde proti srsti své společnosti. ()
Reklama