VOD (1)
Epizody(9)
-
Dobytí kóty 78 (E01)
-
Loď vyplouvá (E02)
-
Archa Noemova (E03)
-
Jízdenka do Bagdádu (E04)
-
Radostné zlézání katedrály (E05)
-
Holka do deště (E06)
-
Chybujícím neodpouštěti (E07)
-
Obtíže sicilské obrany (E08)
-
Domov jménem Praha (E09)
Obsahy(1)
Zatím co se v seriálu Oldřicha Daňka a Jana Otčenáška "Byl jednou jeden dům" diváci seznámili s osudy lidiček žijících v domě špeditéra Nerudného na sklonku třicátých let, zavede nás další devítidílný seriál stejných autorů do doby podstatně novější. Jak už říká název seriálu, hrdiny příběhů budou lidé, kteří našli domov v jednom ze sídlištních bloků. Tomuto nenápadnému a na pohled nezajímavému místu se říká Sojčí vrch. Zpočátku se tu budoucí nájemníci potkávají při obhlídkách vytouženého domova to ještě nevědí, že jednou spolu budou bydlet. Přicházejí sem s různými pocity:mladý dělník Krejza a jeho žena Jarka sem chodí snít o vlastním bytě, Zdena Pilichová, takto pedikérka, už na holém prostranství vidí nejen dům, ale i vzorné středisko služeb, stavbyvedoucí Panc tu na sídlišti pracuje a dům staví i pro sebe ale například důchodce Petrbok se vší mocí vzpírá opustit půvabnou Kampu a se svou ženou sem přijde jen z donucení. Tato část končí v předvečer všeobecného stěhování. Dům číslo 78, zatím bez dějin a bez paměti, čeká už netrpělivě na lidi, kteří zítra začnou psát jeho historii. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (83)
Asi nejhorší reklama na modní trend osidlování příšerných panelákových sídlišť. Bohužel obsazeno zajímavými herci. Ale co, taková už byla doba, že i v té největší sračce jste viděli plovat dobrého člověka. Tato sračka měla v lidech vyvolat pocit, že panelák je vlastně fajn, ať už jste kdokoliv a pocházíte odkudkoliv. Nic není lepší, než unifikované umakartové jádro z černou hadicí od sprchy, nepraktickou kuchyňskou linkou z plechu a bezútěšným pohledem na rozestavěné sídliště a kulervoucím sociálním vztahem s pestrobarevným spektrem obyvatel jednoho vchodu. Ať už opustíte roubenku patřící vašemu rodu stovky let, nebo pavlačový dům, kde jste vyrůstali, nebo malebnou chaloupku u rybníka v Jižních Čechách, kde je opravdu krásně, vždy máte možnost dožít svůj malý život ve svém patře nové panelové zástavby v Praze. I v devadesátí třech letech máte nárok okusit výdobytky moderní doby. Vždyť v tom vchodě se dá prožít ještě tolik dobrodružství, lásek a kolektivní legrace. ()
Československý normalizační seriál, v němž účinkuje skutečně spousta hereckých legend, jež hrají obyvatele jednoho panelového domu. Seriál se vyznačuje neobvykle dlouhými díly a také zbytečně nataženými dialogy, jež jsou však často banální či dokonce hloupé. V každém dílu se vyskytuje hlavní postava, jejímž starostem je věnováno nejvíce prostoru, avšak na obrazovce získávají dostatek příležitost i ostatní obyvatelé domu. Za nejpovedenější seriálovou postavu bych označil zřejmě cholerického pedanta a šachistu pana Klimta v podání J. Somra. Naopak tentokrát nepřirozenou dvojici nepříliš bystrý frajírek Hanzlík a komisní upjatá Kolářová a také manžele Krejzovy Postránecký/Maciuchová řadím na opačný konec žebříčku. Výraznou roli dostal E. Cupák coby spisovatel v podnájmu u přátel, přičemž Silvestrovský díl a jeho opileckou hádku s A. Vránovou hodnotím jako velmi působivou. Poučné bylo sledovat znalce divadelních her metaře Pilicha (V. Menšíka) v televizním soutěžním pořadu. Co se týče normalizační agitace, byla omezena na nejnižší míru, bohužel však seriál postrádá lepší scénář. ()
Plejáda skvělých herců v seriálu, který postrádá dramatický náboj. Jinými slovy se v něm nic neděje. Budiž příklad - v jednom z dílů např. 10minut pozorujeme herce na domovní schůzi, jak se dohadují o tom, že dětí jezdí ve výtahu bez přítomnosti rodičů a další čtvrthodinu sledujeme, jak se jednotliví nájemníci domu dívají v telce na hokej. Místama je to opravdu stejně záživné jako civět do zdi. Na druhou stranu tu nechybějí zábavné hlášky, které v té době byly myšleny vážně, ale dnes dostávají zcela jiný rozměr. Třeba monolog pan Vinklář o tom, že stavět panelové králikárny je něco jako budovat Noemovy archy :o))......Ovšem musím na adresu tvůrců uznat, že soudruhování a politická agitace je tu v únosné míře, což je vzhledem k době vzniku docela úspěch. Což ovšem neznamená, že tenhle seriál za něco stojí. ()
Řekl bych, že je to dost podhodnocenej seriál. Je tedy fakt, že je to v podstatě o bandě komoušů, kteří zažívají svý poměrně nezajímavý lapálie v paneláku a jeho blízkým okolí, ale taky je fakt, že to závratně hvězdný obsazení a poměrně dobře napsanej scénář celej seriál kvalitativně posilujou. Zvlášť bych vyzdvihl herecký výkony Růžka, Medřický, Lukavskýho a Somra a to je už slušná sestava. Škoda, že tam hrajou i sračkeři, třeba rozjívenej děvkař Hanzlík, otroubená Maciuchová anebo Kolářová s nejobludnějšíma brejlema na světě. Update: Jednu hvězdu jsem musel ubrat. Pozdější díly jsou už dost nudný a o hovně. Jednotlivý díly třeba zobrazujou 90 minut v kuse Vinkláře, kterej se bojí jít na banální operaci, Hanzlíka, kterej balí největší krávu pod Sluncem (Kolářovou) či dokonce nechutnýho Munzara, kterej neúspěšně předstírá, že je umělec - bohém. Podivuhodně málo prostoru tu dostali Hrušínský a Jirásková. ()
Trošku jsem to přecenil...tenhle seriál potvrzuje mou teorii, že v těch "trezorech" ČT, plných socialistických seriálů, není už v podstatě nic, nad čím by srdce divákovo nějak zvlášť plesalo. Na to, že je to v podstatě jen "serioš vo baráku" je to takové celé přitrouble heroické (viz prology Václava Vosky.) Samozřejmě je to také dílo o lidech, co v té králíkárně bydlej, ale jejich osudy mě nedokázaly dostatečně zaujmout - ovšem kromě hereckého výkonu Josefa Somra, s jeho postavou už by to bylo horší... ()
Galerie (24)
Zajímavosti (39)
- Oto Pilich (Vladimír Menšík), který vystupuje v soutěži Deset stupňů ke zlaté (od r. 1975), se sám na sebe dívá v televizi, jak soutěží. Socialistická televize neměla odvahu odvysílat ani soutěžní pořad, u kterého se to očekává, přímým přenosem a vše běželo za záznamu. (sator)
- Otto Lackovič a Luba Skořepová si zde zahráli manželský pár Emana a Josefíny Bernáškových. Jako romští manželé se objevili také předtím v seriálu Chalupáři (od r. 1975). (Ganglion)
- Pilichová (Jana Hlaváčová) se ptá manžela (Vladimír Menšík): „Proč sis nevzal ten teplej lajbl pod to, bude k ránu chladnějc.“ Lajbl je krátký kabátek (vesta) z černého sukna nebo sametu. Rukávy jsou vysoko nabrané nad ramena a směrem k zápěstí se zužují. Kolem kulatého výstřihu je límec vybíhající vzadu do špice. Celý lajblík je lemovaný červeným sukénkem. Takovýto lajblík býval součástí dámského i pánského kroje v 19. století. V dnešní době ženský noční kabátek bývá nazýván též lajblík právě díky střihové podobě s lajblíkem z 19. století... (sator)
Reklama