Režie:
Philip RidleyScénář:
Philip RidleyKamera:
Dick PopeHudba:
Nick BicâtHrají:
Viggo Mortensen, Lindsay Duncan, Jeremy Cooper, Sheila Moore, Duncan Fraser, Guy Buller, David Bloom, Codie Lucas Wilbee, Jacqueline RobbinsObsahy(1)
Keď sa Cameron Dove (Viggo Mortensen) vráti z Pacifiku, kde v službách armády testoval nukleárne zbrane, do rodného zapadákova v Idahu, nájde svoju zúfalú matku v bezútešnom stave. Žena sa pomiatla po tom, ako si jej muž Luke (Duncan Fraser) pod tlakom temnej minulosti vzal život. Zamiluje sa do tajomnej susedky Dolphin Blue (Lindsay Duncan). Problémom je, že jeho takmer deväťročný brat Seth si myslí, že Dolphin je dvestoročná upírka, ktorá je pre Camerona nebezpečná, a tak sa všetkými spôsobmi snaží ich vzťahu zabrániť. Seth je dokonca presvedčený, že Dolphin zajala Ebena, jedného z jeho priateľov, ktorý je už dlhšiu dobu nezvestný. Sethova bujná fantázia a svet, na ktorý sa skrz ňu díva, je tak v ostrej konfrontácii so skutočným správaním sa dospelých v reálnom živote. (sochoking)
(více)Videa (1)
Recenze (33)
Absolútne mimo moje emocionálne vnímanie. Bohužiaľ, asi nie som dostatočne empatický, no Reflecting Skin ma nijak nezasiahol, a v podstate som ho do samotného záveru len pretrpel. Z hororových prvkov sa tu mihla akurát myšlienka, takže očakávať upírske kúsance v kombinácii so striekancami krvi, je priam utópiou. Nebavilo, farebnosť snímku, ktorá je tu priam vznášaná do neba, až tak neočarila, takže čo s tým? Ale, aby som nebol len negatívny, musím uznať, že určité nápady, ohľadom úloh vedľajších postáv, ktoré už opísal vo svojom komentári "ricci.s" skutočne zaujali. Tak isto samotný príbeh mi príde veľmi solídny. Ako som už ale naznačil v úvode môjho "názoru", NEBAVILO - 50% ()
Naprosté šialenstvo, niečo také sa fakt často nevidí. Matka tyranka, ktorá vkuse nadáva a mláti svojho muža. Otec bisexuál, alkoholik a urevaný slaboch, ktorý pije naftu a napokon sa podpáli. Fagan neskutočne protivný, rozpráva sa s podobizňou mŕtveho plodu, ktorý považuje za anjela svojho mŕtveho kamaráta, a usmieva sa, keď benzínka aj s otcom zhorí do tla, lebo taký krásny požiar ešte nevidel. A ešte tu máme ďalších obyvateľov: zvrátenú psychopatickú Britku, ktorá trpí depresiami zo samovraždy svojho manžela (deti ju dokonca považujú za upírku) a zopár náboženských fanatikov. A ešte nesmiem zabudnúť na partičku pedofilov, ktorí unášajú a vraždia miestne deti. Ťažko sa mi to hodnotí, lebo jednotlivé situácie boli až príliš absurdné a postavené na hlavu. Ako keby sa režisér snažil natočiť čo najväčšie psycho. V tom úplnom závere sa mu to aj sčasti podarilo. Neviem však, čo týmto filmom sledoval a či mal nejaký hlbší zmysel, lebo pokiaľ áno, tak ja som ho nepochopil. P.S.: Úvodná scénka s ropuchou nemala chybu :) ()
[FOD 2016] Bizarní zážitek, u kterýho netuším, jestli mu dát ** nebo ****. Krásná kamera, hudba, herecký výkony (hlavně matka exceluje), ale… Film se tváří vážně a pak vždy dojde na nějakej naprosto WTF moment, viz třeba scény s šerifem. Takže jsem si většinu filmu kladl otázku, jestli mohou být burani opravdu tak otupělí, lhostejní, hloupí a jestli (nebo jak moc) to jsou jen projevy krutosti. Například to co se děje bratrovi jde racionálně vysvětlit bez upírů, ale nad některými místy, kde se objevují mrtvoly, zůstává rozum stát. Divák se občas neubrání cukání v koutcích, ne-li hurónskému smíchu, a nechápavým výrazům. Bořilo mi to hutnou a zajímavě budovanou atmosféru snímku, kterou nejlíp vystihuje poslední věta otrlecký anotace, že hrozné věci se někdy dějí zcela přirozeně. WTF působí i výkřik na konci, nad jehož významem jsme po projekci s pár lidmi dumali. ()
Jak přežít dětství a nezbláznit se... Odlehlé farmy v lánech zrajícího obilí jsou téměř vždy důvodně podezřelé ze skrývání šílených obyvatel - potud Terry Gilliam... k tomu Tornatoreho nostalgie dětství v magických obrazech, hudba, která až bolí a tragická nedorozumění uhnětená ze strachu, hanby a fantazie podle Philipa Ridleyho... Uhrančivá podívaná s mladým Mortensenem, který má s pravděpodobností, rovnající se jistotě, jiné zuby, než tenkját... asi si je nechal vylepšit v Roklince :-). ()
Ať se snažím sebevíc, nejde mi to. Nemůžu ho dostat z hlavy. Je tam, pevně zabudován, jako by snad už pár let a přitom teprve od včera. Dech beroucí vizuál, příběh plný utrpení. Zároveň čistý a nevinný, jako pohled malého hrdiny. Hozen po hlavě do života dospělých, kteří se jen starají o sebe a na to ostatní kašlou. Smutné, kruté, vynikající. Na víc nemám slov. ()
Reklama