Režie:
Magnus von HornKamera:
Michał DymekHrají:
Victoria Carmen Sonne, Trine Dyrholm, Besir Zeciri, Joachim Fjelstrup, Tessa Hoder, Søren Sætter-Lassen, Thomas Kirk, Anna Tulestedt, Ari Alexander (více)Obsahy(1)
Kodaň, těsně po první světové válce. Mladá Karolina pracuje jako švadlena v továrně. Její manžel je pohřešovaný, ale pro ni už dávno mrtvý. Krátkou naději na nové manželství zhatí matka nastávajícího ženicha, s poukazem na Karolinin dělnický původ. Žena tak zůstává sama a těhotná. V této tísnivé situaci se setkává s Dagmar, majitelkou cukrárny a překupnicí dětí. Mezi ženami vzniká zvláštní vztah… Dívka s jehlicí je sociální drama v kulisách expresionistického hororu. Magnus von Horn zpřítomňuje hrůzy poválečné Evropy, jejichž ozvěny můžeme vnímat i v současné době. (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (21)
Tak vycizelovaný černobílý vizuál, zdařilé silně expresionistické scény a prvky (ty úvodní halucinace! nebo nezvyklá tajemná maska! a cirkusáci!), tak zajímavý námět... tak silný rozjezd, tak úderná šokující pointa a skvělé vyvrcholení u soudu. Jenže během sledování jsem časem začal mít pocit, že se občas dívám skrze studenou skleněnou zeď a do emocí až na pár intentizních scén a zmíněný závěr ne a ne plně proniknout. Jelikož současnou horrorovou scénu na jedné straně až příliš přeplňuje spousta primitivního škváru nejhrubšího zrna, oceňuji téměř každý pokus využít horrorový námět či horrorovou stylizaci v úplně jiném typu tvorby včetně skutečně inteligentních i obsahově hlubších počinů. Tvůrcům Dívky s jehlicí se takový film vzhledem na silný příběh i propracovanou formální stránkou povedl, zároveň však neměl daleko až k úplnému protikladu k zmíněné tvorbě, v podobě dalšího pomalého festivalového dramatu současnosti z řady, k němuž se již v budoucnosti patrně nevrátím. Nerad by však odradil další případné diváky, jimž může zvolený artový styl naopak plně sednout. [60%] [Art Film Fest 2024, Košice] ()
Chvílemi již lehce teatrální (zejm. v první polovině), nicméně po technické stránce naprosto precizní studie jednoho pragmaticky výhodného vztahu, ve kterém se postupně více a více přikládá pod kotel. První půlka se lehce táhne a občas obsahuje zbytečně přepjaté momenty, druhá polovina je ovšem vynikající. Kulminace toho všeho lidského hnusu je sugestivní a téměř neuvěřitelná. Přesto nakonec převládá pocit, že z takhle silného tématu šlo vymáčknout ještě více. Parádní soundtrack a velmi vhodně zvolená černobílá stylizace. [65%] [MFFKV 2024] ()
Uf, tak to bylo tedy veselé! Už z Cannes se nesly zvěsti o poměrně temném a mučivém snímku, ale musím říct, že Dívka s jehlicí se vydala ještě dál a takovými směry, jaké jsem vůbec nečekal. Klobouk dolů před naprosto odevzdaným hereckým výkonem Victorie Carmen Sonne, jejíž odvážné a naprosto přirozené herectví je pro diváka opravdu pohlcující. Magnus von Horn má cit pro atmosféru a velmi uvěřitelné dobové zasazení, chvílemi jsem se do toho černobílého světa cítil opravdu naprosto ponořen. Těžká, depresivní záležitost. Ne pro slabší povahy. [KVIFF 2024] ()
Hodně temné drama inspirované skutečnou událostí, o kterém je nejlepší si předem nic nečíst. Protože i když je protagonistce Karoline nejhůř jak může, přijdou další nečekané rány. Z působivé výpravy cítit špínu a beznaděj doby, místy nadchne až expresionistickými kompozicemi, kterých význam symbolicky dotváří Karolinin válkou znetvořený manžel. Spousta detailů, u kterých se pozastavíme, jak a v jakém diskomfortu lidé žili ne zas tak dávno (před sto lety). Vic Carmen Sonne v hlavní roli vede film brilantním tichým projevem, který později na menším prostoru ale stejně intenzivně zatemňuje (doslova) veteránka Trine Dyrholm. Herecká mimika zde hraje prim. Divačky budou mateřinské momenty v příběhu prožívat ještě silněji, v sálu bylo slyšet mnoho sikání a vidět zakrývání si očí. [Cannes FF] ()
Příběh o postupně eskalujících útrapách chudé evropské těhotné dívky krátce po konci první světové války začíná jako sociální drama z prostředí dělnic, postupně se ale propracuje do mnohem temnějších poloh expresionistického hororu, čemuž odpovídá i krásná černobílá kamera a práce se svícením a kontrastem. Skutečnou událostí inspirovaný děj svou naturalističností místy hraničí s exploatací, drsnější scény s šokujícími pointami jsou ale naštěstí nasnímané decentně a neexplicitně. Herecký výkon představitelky hlavní role je velmi sugestivní, dobová atmosféra je správně ponurá a prostředí špinavé a smrduté. Velkou devizou je pak i to, že nikdy není dopředu zřejmé, kam se bude vyprávění ubírat nadále, přičemž hned několikrát se vydá opravdu pozoruhodným směrem. ()
Reklama