Režie:
Věra ChytilováKamera:
Ervín SandersHudba:
Jiří BulisHrají:
Bolek Polívka, Miroslav Donutil, Anna Pantůčková, Jozef Kroner, Dagmar Havlová, Šárka Vojtková, Pavel Zatloukal, Břetislav Rychlík, Pavel Brichta, Ján Sedal (více)Obsahy(2)
Rázovitý vesnický chlapík Bohuš Stejskal žije sám v rozpadající se chalupě, pracuje jako dřevař, většinu času tráví s kumpány popíjením slivovice. Jeho život se změní, když mu advokát Ulrich oznámí, že zdědil obrovský majetek. Druhý den mu tetka ze sousedního domu oznámí, že se mu uškrtila koza. Nešťastný milionář se rozhodne uspořádat na její počest velkolepou smuteční hostinu. Kamarády, navlečené do svátečních šatů, odveze do brněnské luxusní restaurace, kde parta způsobí ostudu. Večer Bohuš navštíví s kamarádem Košťálem masážní salón, kde je tak nadšen službami prostitutky Ireny, že ji přesvědčí, aby se k němu nastěhovala. Pro dívku, uvyklou luxusu, je však Bohušova chalupa šok, stejně jako jeho chování. I když je pro peníze ochotná udělat téměř cokoli, nakonec ho opustí. Bohušovi se podaří přesvědčit Vlastu, aby se k němu vrátila, a zaplatí celé vesnici zavedení plynu. Všichni mu závidí a každý něco chce. Když se objeví zuřivý Ulrich se zprávou, že Bohuš nic nezdědil, protože byl jen nevlastní syn, odvrátí se od něj kamarádi, Vlasta i ostatní. (TV Nova)
(více)Recenze (1 290)
Děláte machry a hajzly máte na chodbě! ()
Najkultovejšia česká komédia , ktorá vznikla po 89 roku. Nech si myslí kto chce čo chce, ako o filme , tak o mojom najvyššom hodnotení, ale tento film obsahuje toľko hlášok a vtipov, ktoré doslova zľudoveli, že to nemá šancu nikto prekonať aj keby sa akokoľvek snažil. Bolek bol a je úžasný a možno poniektorí zabudli aj na jeho pravé meno. Jeho životná úloha a pre mnohých ostane Bohumil Stejskal...Táta mi říkal Bohumile...Bohumile ja ti dám takovou po čuni...on mě měl rád...Nechtěl by někdo králika? Mě se to po dvorě tak rozmnožilo, že to nestačím zabíjet...Poznám to už naspamäť, napriek tomu to môžem kedykoľvek znova. Že nie? Proč? Já sa ptám proč...100% ()
90% - Nejlepší naše komedie devadesátých let se skvěle zpracovanou hlavní myšlenkou. Chápu všechny přehnané kritiky -na film se nekouká dobře... Jednak proto, že je v něm zobrazeno příliš mnoho závisti, a také díky častým vulgarismům. Nic lichotivého... Proč tedy pětihvězdičkové hodnocení? Protože se domnívám, že právě tyto dvě veličiny (závist, a vulgární humor) zažívají v posledních době renesanci, a tenhle film si z nich dělá rozumným způsobem srandu. Není kladných hrdinů... Chytilová umí... ()
"Paní doktorko, vy ste doktorka?" Společně s Pelíšky náš nejlepší porevoluční film. Navíc je třeba ocenit, že zatímco Pelechy jsou retro. Dědictví je jasnou dobovou výpovědí. Schválně se na ten film koukněte znovu všichni ti co jste mu kdysi dali menší hodnocení než 3 hvězdy, uvidíte jak chytře jej Věra Chytilová vymyslela. 100% ()
Nejlepsi ceska polistopadova komedie, B.Polivka predvadi herecky koncert burana, ktery ke stesti prisel. M.Donutil je take uzasny, ale to co dela z tohoto filmu extratridu jsou hlasky jako "Ja uz neveceram od Kuvajtu napadeni!" ci "Vasi picu jsem taky nevidel a verim ze ju mate..." :) ()
Slyšel jsem, že pánové kolegové z Prahy prý tento film nechápou a upřímně jej považují za buranský a nevkusný... A já říkám, když se vám to nelíbí, tak jdetě někam!!! Dědictví je snad ta nejlepší komedie, co u nás po revoluci vznikla a budiž až symbolické, že v podstatě vznikla těsně po ní. Kupa legendárních hlášek, nekompromisní humor, výborní herci a žádná pražská verbež. Takhle se v našich poměrech dělá KULTOVNÍ FILM!!! *** Věděli jste, že: Ve scéně, kdy Bohuš s Irenkou nakupují v obchodě nové oblečení, můžete v zrcadle zahlédnout celý natáčecí štáb.*** ()
Snad nejkultovnější česká komedie! Tohle snad viděl každý a hlášky typu "napij sa, nebo ťa vyměním" etc. se používají pořád! Ale je tady dost velky kontrast v hodnoceni, spousta dala jednicku ale taky petku. Kazdy to vidi asi jinak, ale tohle je proste klasika, ktera nestarne. "Paní doktoroko, vy jste doktorka?..." :D ()
Koktejl perfektních a nezapomenutelných hlášek : ) ()
Chytilová a Polívka se postarali o jeden z nejlepších filmů z porevoluční éry. Chytilová kralovlala svojí režií, díky níž působí jednotlivé scény autenticky. Skvěle je zde použita i hudba, například minimalistická kulisa ve scéně s andělem. Polívka zde zase vystřihnul geniální, řekl bych civilní herecký výkon. Svou mimikou, ale i pohyby ukazuje, proč je i v zahraničí respektovaným umělcem. Ač je film plný neherců, Polívka je tak přirozený, že se mezi nimi ztrácí a profesionální herci jako Chýlková, mezi nimi působí až křečovitě. A svkělý scénář může s přehledem konkurovat Formanovým a Papouškovým nehereckým filmům z 60. let. ()
Já se celkem bavil, je tam vidět krásně typycky středoevropská závist lidí, pro které uděláte maximum a pak se na vás všichni vykašlou, .... ale zajímavá představa jak by asi takovej vesničan naložil s penezi, které by zdědil (( ::, už kvůl Mr Deeds Náhodnýmu milionáři dávám 4x ()
Bláznivá komedie s bláznivým, ale perfektním Bolkem Polívkou. "Takovýho burana zahrát není žádná sranda." Po většinu času skvělá zábava s nezapomenutelnými hláškami. 80% ()
Jedna z mála českých komedií, která je opravdu vtipná a velmi dobře zpracovaná. Hlášky jsou výborné... Je to zábavný příběh, kde vidlák z moravské vesnice zdědí tučný balík peněz a začne si konečně užívat života. "Já su milionář" ()
po poslední projekci jsem trochu změnil názor:-), ale pořád je to jeden z těch slabších od paní Chytilové. P.S. Po shlédnutí novějších počinů staré dámy se musím tomuto filmu omluvit, je to jeden z lepších filmů paní Chytilové. ()
Výborná komédia, okorenená nezameniteľným herectvom Bolka Polívku, sa môže niektorým jemnejším povahám zdať až príliš drsná. Uznávam, že ku koncu už sa človek trochu preje tohto vulgárneho ožranského humoru, ale ak si pri sledovaní trochu prihnete a naladíte na Bohušovu vlnu, musí sa potom páčiť snímka každému. Komédia, ktorá sa stala akýmsi pomaly kultovým hitom a ktorej niektoré hlášky počas doby zľudoveli. Úsmevný príbeh o prostom a obyčajnom chlapíkovi, ktorý ľahko nadobudol a ľahko stratil, nenechá v pokoji nejedného diváka. ()
Co k tomuhle fenoménu ještě dodávat? Polívka ani moc hrát nemusel, protože přesně takhle by dopadl, kdyby se onehdy nedal na herectví, Donutil jako vždy i ve vedlejší roli nezapomenutelný a Věra Chytilová diriguje svůj životní snímek úžasně plynule a hlavně úderně. Veškeré fórky, narážky a dokonce i Bohoušovy morální poučky, jakkoli buranské a přitažené za vlasy, mají ruku v ruce s těžce vytěžovanou sklenkou slivovice neskutečnou sílu a právem se staly pevnou součástí naší kultury. Sice si to asi jen tak znovu nepustím, ale můžu si být jistý tím, že tohle dědictví mi vždycky zaručeně zvedne náladu.. ()
Tohle bylo ve svou dobu neprávem ne zcela pochopené dílo paní Chytilové... Snad proto to bylo vnímáno jako taková divná komedie s Bolkem a Donutilem.. S odstupem času a díky poznání je geniálnost tohoto snímku zřejmější. Chytilová už tehdy společnosti nastavila nekompromisní zrcadlo. Ty odrazy sebe sama možná nejednoho diváky vyděsily a možná i - naštvaly. Není lepšího filmu o divokých devadesátých letech. O době divoké svobody, podnikatelů ve fialových sáčcích a bílých ponožkách v mokasínech... Ale i z hlediska dneška ve filmu zvídavý divák leccos najde. Za mne je to 5 pštrosů. * * * * * ()
"Irenko, nebuď hlůpá. Já ťa mám rád aj bez peněz." ()
Vím, že tenhle film se spoustě lidem hrozně líbí, ale mě hlavní hrdina prostě nesnesitelně vytáčí a nevydržím se na něj koukat. ()
V podstate o ničom, ale tie hlášky sú bohovské! 65% - 3* ()
,,A teď si vás kúpím všecky!´´ Kultovní Dědictví aneb Kurvahošigutntág před 30 lety dorazilo do českých kin a potkalo se s částečným nepochopením. Chválené režisérce Věře Chytilové byl v několika případech vyčítán pokles oproti její předchozí tvorbě, pokles na úroveň komedií Zdeňka Trošky. Jenže mnozí to prokoukli od počátku, ti druzí poté naopak časem. I proto v roce 2019 při výběru 10 nejlepších filmů porevoluční kinematografie mohlo Dědictví skončit na krásném bronzovém místě a zaostat pouze za Kouřem Tomáše Vorla a Koljou Jana Svěráka. Věra Chytilová totiž ve skutečnosti v roce 1992 nenatočila buranskou komedii, ale jednu z nejchytřejších a zároveň nejzábavnějších komedií české kinematografie. Film našlapaný ikonickými hláškami a gagy, přesně takovými, které se ani po několikanásobném zhlédnutí prostě neomrzí. V jádru přitom Dědictví zůstává satirou i výpovědí o počáteční porevoluční době. Bohušovi Stejskalovi se tehdy splnil sen mnohých, Věra Chytilová poté zachytila to, jak to vypadá, když někdo jako Bohuš přijde k penězům. A neopomněla přitom na své filmařské schopnosti. První dáma české kinematografie ve svých filmech většinou pracovala s lidskými slabostmi, sázela přitom i na absurdní humory či výkony neherců. I těch je v Dědictví aneb Kurvahošigutntág dost (Anna Pantůčková jako Teta navždy bude patřit mezi ty nejlegendárnější), Dědictví ovšem stojí především na Bolku Polívkovi, který v Bohumilu Stejskalovi objevil životní roli a dokázal z buranského protagonisty udělat sympaťáka, který se pro spousty lidí stal prototypem průměrného moravského burana. Jenomže obvinit Dědictví aneb Kurvahošigutntág z propagace buranství by bylo stejně krátkozraké jako obvinit Klub rváčů z podpory terorismu. Polívka táhne celý film nejen svým proslulým klaunstvím, ale i schopností prodat vážnější momenty, které z Bohuše dělají ještě o trochu více sympatického burana, kterého náhlý přístup k drahým restauracím, nevěstincům, pštrosům, Karlům Gottům a kolotočům dovede k tragikomickému setkání s realitou. Pravou povahou svých blízkých přátel a spoluobyvatel, že vše si dost možná přeci jen koupit nejde a všeho jednou může dojít k nějakému konci. Větší nadstavbu tomu všemu ovšem dodává i vyvrcholení filmu, které opět vybízí k zatemnění smyslů a cílevědomé snaze si opět koupit všechny a vše. Právě finále je díky tomu výtečnou třešničkou na dortu celého filmu. Počátkem 90. let nadále probíhalo vyrovnávání se s pádem socialismu, někteří se přes něj přenést nedokázali, někteří nedokázali si naopak přivlastnit vymoženosti a přístupy západního, dosud zablokovaného světa. Dědictví to vše dokáže krásně prodat, klíčové je ovšem právě ono prozkoumávání toho, co chlápek s doposud holou prdelí dokáže nadělat s velkou hromadou peněz. Od počátku se dá čekat cirkus, který funguje nejen díky Polívkově komediálnímu nadání, ale právě i citu Chýlkové pro humor. Kdo v tom vidí jen buranství a pokles Chýlkové, ten si objektivně zaslouží jen výsměch. Dědictví aneb Kurvahošigutntág ovšem především skutečně zůstane nadčasovým dílem, protože reflexe 90. let do velké míry pořád obstojí i jako reflexe současnosti. Uteklo sice 30 let, odkaz prvního Dědictví tak trochu nedůstojně vyloženě pomočilo pokračování s názvem Dědictví aneb Kurva se neříká, spousty těch satirických kopanců ovšem obstojí i po letech. Dědictví aneb Kurvahošigutntág ovšem především zůstává jedním z nejzábavnějších i nejzásadnějších filmových klenotů české kinematografie..... () (méně) (více)
Reklama