Režie:
Piotr TrzaskalskiKamera:
Krzysztof PtakHudba:
Wojciech LemańskiHrají:
Henryk Gołębiewski, Jacek Braciak, Jacek Lenartowicz, Grzegorz Stelmaszewski, Anna Grzeszczak-Hutek, Dominik Bąk, Aleksandra Kisio (více)Obsahy(1)
Citlivý příběh o Edim - sběrači kovového šrotu i knih. Peníze, které za kov získá, obvykle propije spolu se svým parťákem Jurečkem v hospodě, kde se setkává s mafiánskou dvojicí drsných bratrů. Bratři Ediho požádají, aby doučoval jejich sestru, kterou po smrti rodičů vychovávají. Ediho si vybrali, protože vědí, že jeho vášní jsou knihy a že je Edi sečtělý. Ale také proto, že není Edi atraktivní a krásná sestra mu nepodlehne. Za několik měsíců se však ukáže, že je sestra těhotná. Podezření padá na cikána, který se o sestru dlouho zajímal. Sestra pod strachem pomsty bratrů označí Ediho za otce dítěte... Edi bydlí někde vedle nás. Míjíme ho každý den, když jedeme do práce, školy, do kina, ke známým. Vidíme, jak tlačí svůj vozík, naplněný tím, co nám kdysi bylo vzácné, ale dnes jsme se toho zbavili. On ví, co se s tím dá ještě udělat. Jeho život se nám zdá málo komplikovaný a možná proto on výborně zná základní pravdy o životě - co je to přátelství, poctivost, láska, možnost spolehnout se na druhého, dát někomu štěstí. Když se díváme na film o Edim, začínáme rozumět, co je opravdu pro nás to nejdůležitější. A co v tom filmu najdeme pro sebe, je jeho skutečná hodnota... Polský film Edi Piotra Trzaskalského získal vedle mnoha domácích cen i ceny na mezinárodních filmových festivalech m.j. jmenujme alespoň cenu ekumenické poroty a cenu Fipresci MFF v Berlíně 2003, cenu Philip Moriss na MFF v Karlových Varech. Polská republika nominovala film Edi na cenu Oscara Americké filmové akademie v roce 2004. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (39)
Aby příběh vyzněl plnou silou je potřeba vyčkat až do poslední scény, protože pak TO přijde a stojí TO za to. Tři dámy co seděly v kině v mé blízkosti začaly vytahovat kapesníčky jak na povel. Hodně vydařený je rovněž obrazový kontrast mezi syrově a špinavě vyobrazeným městským životem a poetikou polského venkova. ()
Niečo na spôsob hesla: prijmi svoj údel, nech sa deje čokoľvek. Keď Ti odrežú gule, podaj ich nepriateľovi. Poľská na city a Bibliu sa hrajúca, vznešenými ideami naplnená, no menej už realistická socka o dvoch bezdomovcoch. O nebezpečnom okolí ľudí, v prostredí ktorých sa ľudia bez domova hýbu a a o zdrvujúcich dôsledkoch edukačného večierku dcéry miestneho mafiána. ()
Velmi smutný příběh ve kterém hrají dva odlišní přátelé. Edi život bere takový, jaký je. S ničím si neláme hlavu, ale zato Jurek má se vším problémy a potřebuje poradit a s tím mu vždy Edi pomůže svými myšlenkami. Tím vznikají příběhy velmi vtipné. Občas skočí do záběru scénky z Ediho minulosti, když byl u vody. Edi se snaží, aby byli štastní všichni a to se mi na něm líbí. Dokáže obětovat kvůli tomu všechno. Ve filmu je vidět ta hranice mezi bohatými a chudými. Chudí se snaží dostat mezi bohaté a sní o tom. Každý den vidím ve městě plno takových lidí, ale oni se s tím bohužel nesmířili a říkal jsem si, že kdyby to tak bylo. Cítil bych, že jsou štastní a tím bych byl i štastný já. Na to, že to je druhý film Piotra Trzaskalskiho, je to film o kruté realitě, který si ta všechna ocenění zaslouží. ()
Ale dlouho jsem se rozhodoval mezi třemi a čtyřmi hvězdičkami. Film osciluje mezi gangsterkou, "kidovským" filmem a existenciálním dramatem o tom, že nemá cenu litovat minulosti a bát se budoucnosti. Důležité je žít tak, jak momentálně lze, jakkoliv je to těžké... Hloubavý a citlivý hrdina možná místy zavání sentimentem, zejména, když koná dobré skutky... Nevyvrací nařknutí ze znásilnění (ani jej nepotvrzuje, de facto do tří čtvrtin filmu nedozvíte, co se doopravdy stalo), příjímá dítě a odpouští všem okolo. A přesto na konci filmu nemáte pocit, že by vás někdo citově vydíral. Přes možná až příliš násilný kontrast mezi městem a venkovem, předvídatelný závěr a místy k smrti pomalé tempo, nemáte na konci pocit, že byste měli být smutní, vždyť v současné chvíli to zase tak špatně nevypadá... A jak to bude potom? To už vás nemusí zajímat. Sám Edi by si to nepřál. ()
Nevím, jestli to bylo cílem, ale podobný typ filmů se natáčí s výhledem na účast v soutěži na filmovém festivalu a s výhledem na ocenění filmovou kritikou. Komerční potenciál tohoto snímku je minimální. Koncentrovaná deprese v příběhu o dvou bezdomovcích, kteří nemají sílu vzepřít se osudu. Citlivě nasnímané, založené na poctivých hereckých výkonech, s dobrou kamerou. Emotivní příběh o tom, že každý ztroskotanec za sebou vláčí nějakou minulost. Celkový dojem: 70 %. ()
Reklama